IZLEI.ŐBI.WBÓK AZ AMAZON'PAPAGÁI.Y NYELVÉN 129 



a Palaeornis nifirostris-éiről pedig, hosszúság: 0,049—0,066 mm, széles- 

 ség: 0,041 — 0,053 mm. Az amazonpapagály nyelvének izlelőbimbói tehát 

 jóval hosszabbak, mint akár a Melopsittacus-é\, akár a Palaeoniis-é\, a 

 szélesség már jobban egyezik. Az amazonpapagály izlelöbimbóinak 

 hosszát ennélfogva csak Bahi II. csoportja múlja fölül, melybe a vad- 

 kacsa, a kanalasréce és a flamingó tartozik. 



Az ismert legnagyobb izlelóbimbókhoz tartoznak, fölülmúlják 

 nagyságra pl. az emlősök között még az ökör izlelőbimbóit is. 

 Szélesebb bimbók, mint az általam mért legnagyobb szélesség: 

 0,07296 mm csak a házigalambból és a fakó réti-héjából ismertek. 



Néhán>'szor egy-egy liámcsap mindkét 

 oldalán találtam izlelo bimbókra, egymás felé 

 forduló gödröcskékkel. Ezek a kétporusú 

 bimbókhoz .látszanak vezetni. 



Hátra van még, hogy az izlelőbimbókat 

 fölépítő sejtekről szóljak valamit. Botezat és 

 Bath megkülönböztet támasztó- és izlelősejte- ■■■■■'■ 9 ^ 



ket, az utóbbiakat érzéksejteknek vagy neuroe- 

 pitheliális sejteknek is nevezik. Bath szerint 

 a madárbimbók érzéksejtjei abban különböz- 

 nek a többi gerincesek sejtjeitől, hogy magvuk 

 többnyire a sejtek felső részében fekszik, míg 

 a többi gerincesben az alapi részen foglal 

 helyet. Már Botezat mutatott rá, hogy ez a , . 

 nézet alaptalan, magam csak megerősíthettem 

 BoTEZAT-ot. Koi .\u;r (11) nem rég arra az 

 eredményre jutott, hogy az izlelőbimbókban 



tulajdonkép csak egy sejtféleség van jelen, 5. ^.^^ Kétporusú izieiobimbó. 

 mert még senkinek sem sikerült az idegrostok Nagyítás 310. 



és az ű. n. érzéksejtek között egyenes foly- 

 tatást kimutatni és mert támasztófibrillák mind az ü. n. támasztó-, mind 

 az érzéksejtekben is előfordulnak. Hogy mindazonáltal vékonyabb 

 és vastagabb sejtek megkülönböztethetők, kor- vag>' működésbeli 

 különbségekben rejlik. Koi mer ebbeli nézetéhez Retzius (17) és 

 Heidenhain (10) csatlakozott. Tapasztalataim a sauropsidákon meg- 

 egyeznek KoLMER-éivel. Mélyreható különbséget a két állítólagos 

 sejtféleség között az általam megvizsgált izlelőbimbókon ép oly kevéssé 

 találtam, mint az említett szerzők más anyagon. Erre az álláspontra 

 helyezkedve nem tartom szükségesnek, hogy itt bővebben rátérjek Bath- 

 nak az elszigetelésről szóló fejtegetéseire. 



Az izlelőbimbók sejtjeinek lefutása nem mindig egyenes, hanem 

 sokszor görbe, a bimbó alapján rendesen eltávolodnak egymástól. Mag- 



Aquila. 9 



