IZLhLŐBIMB(')K A/ AMAZONPAPAGÁl.Y N\f:LVÉN 131 



változó. Az Őket körülvevő kötőszövettel együtt valóságos támasztó- 

 vázat alkotnak a mechanikailag kétségtelenül nagyon erősen igénybe- 

 vett nyelvcsúcs számára. Ezenkívül azonban a hámcsapoknak még más 

 föladatuk is van. Azt találtam, hogy ott, ahol leginkább kifejlődtek, egy- 

 úttal a hám felső rétegei is legjobban voltak elszarusodva. Úgylátszik, 

 hogy ilyen helyen a MALPiOfii-féle réteg rendes helyét nem tarthatta 

 meg, hanem a kötőszövetben fekvő és így jobban védett hámcsapokba 

 volt kénytelen visszahúzódni. Ezek a csapok ennek következtében egy- 

 részt a többrétegű hám regeneratiós helyei gyanánt tekintendők. A papa- 

 gálynyelv más sajátsága a már említett magas kötőszöveti szemölcsök a 

 hámcsapok között. Ezekben hajszáledények futnak föl, melyek a hámot 

 vérrel ellátják. Ezenkívül épen Botfzat is azt mutatta ki ezekről a sze- 

 mölcsökről, hogy idegvégződések vannak bennük. A hámcsapok révén 

 tehát a hám jobban el van látva véredényekkel és idegvégződésekkel. 

 Minthogy mindenütt vannak hámcsapok, nem találok abban semmi külö- 

 nöset, hogy az izlelőbimbók is legtöbbször bennük foglalnak helyet, de 

 hogy tőlük oldalt is előfordulhatnak, azt már előbb említettem. Ezek a 

 körülmények, azt hiszem, határozottan Botezat nézete ellen bizonyíta- 

 nak, melyet phylogenetikailag alacsonyabb fokon álló gerincesek sem 

 támogatnak. 



Bf.ckpr azt hiszi, iiogy a madarak izlelőbimbói az emlősök gomba- 

 alakú szemölcseinek izlelőbimbóival homológok. Az amazonpapagály- 

 nyelv bimbóinak helyrajzi fekvése inkább az emlősök körülárkolt sze- 

 mölcseiből ismert viszonyokra emlékeztet. Azáltal, hogy itt egy árokba 

 kezdenek visszahúzódni, mindenesetre magasabb fejlettségre vallanak és 

 ennek következtében joggal tekinthetők magasabb izlelőérzék hordo- 

 zóiul, mint az eddig a Botezat és Bath által megvizsgált madárizlelő- 

 bimbókról ismeretes volt. 



Irodalom. 



I. Bath, W., Untersuchungen über Geschmacksorgane einiger Vögel. Sitzungsber. 

 Ges. Naturf. Freunde. Berlin, Bd. 10, 1905. 



2. — , Die Geschmacksorgane der Vögel und Krokodile. Arch. f. Biontologie, Bd. 1, 1906. 



3. Becker, J., Über Zungenpapillen. Ein Beitrag zur phylogenetischen Entwickelung 



der Geschmacksorgane. Jenaische Zeitschr. f. Naturwiss., Bd. 43, 1908. 



4. BoTEZAT, E., Geschmacksorgane und andere nervöse Endapparate im Schnabel der 



Vögel. Biol. Zentralbl., Bd. 24, 1904. 



5. — , Die Nervenapparate in dem Mundteilen der Vögel und die einheitliche Endi- 



gungsweise der peripheren Nerven bei den Wirbeltieren. Zeitschr. f. wiss. Zool., 

 Bd. 84, 1906. 



6. —, Die sensiblen Nervenendapparate in den Hornpapillen der Vögel im Zusammen- 



hang mit Studien zur vergleichenden Morphologie und Physiologie der Sinnes- 

 organe. Anat. Anz., Bd. 34, 1908. 



7. —, Morphologie, Physiologie und phylogenetische Bedeutung der Geschmacksorgane 



der Vögel. Ibid. Bd. 36, 1910. 



