138 DR. GRESCHIK JENO 



Ságnak, hogy mint később látni fogjuk azon a tájon csakugyan két 

 mirigy fordul elő. Meckel (1829) azt hitte, hogy a papagályoknak a nyelv- 

 mirigy kivételével az összes szájnyálmirigyei hiányzanak. A nyelvmirigy 

 szerinte igen nagy, merőleges, lapos, korongalakú testet alkot, amely Psittacus 

 ocliroceplialus- és P. erithacus-ban körülbelül 5 vonalnyi átmérőjű. Állí- 

 tólag igen lazán van megerősítve. Cuvier (1835) szintén csak ezeket az 

 alsó mirigyeket ismerte, mert azt írja: «Les glandes salivaires fournis- 

 sent, dans les perroquets, une humeur gluante de couleur grise; elles 

 sont aux deux côtés de la base de la langue endessous, et répondant 

 aux sublinguales» es «Ce sont aussi des sublinguales, seulement com- 

 posées de nombreux petit coecums, que Meckel a trouvées dans les 

 touracos». Wagner (1843) csak azt jegyzi meg, hogy a papagályok 

 nyelvmirigyei igen nagyok. Giaccio (1877—78 és 1900) két nagy nyelv- 

 mirigyet ír le a nyelvhát bázisa alatt, melyeknek mindegyike nagy kerek 

 nyilassal a nyelv felületére az alapi rész szomszédságában nyílik. A miri- 

 gyeket nagyobb hólyagocskák alkotják, melyekben ismét kisebb hólya- 

 gocskák vannak. A hólyagocskákban hengeres hám, a kivezetőcsatornák- 

 ban rétegezett hám van. Nyál kát termelnek, de valószinuleg cmésztő- 

 hatásúak is. Gadow (1879) szerint a Psittaci-han a nyelvgyökér mindkét 

 oldalán nagy nyálmirigyek fejlődtek. 



Ebből a kis irodalmi összeállításból az tetszik ki, hogy a szerzők 

 csak egy mirigycsoportot ismertek, nevezetesen azt, amelyet lejebb alsó 

 nyelvmirigy néven irok le. Meckel és CiACcio-nak kissé homályos ada- 

 tait is ebben az értelemben vélem értékesíthetni. 



A pirosvállú amazonpapagály nyelvében két topografikusan jól 

 megkülönböztethető mirigyet találtam: egy párosat és egy páratlant. 

 A páratlant felső nyelvmirigynek nevezem. Ez a mirigy a hátsó 

 nyelvhát középvonalában fekszik. Alakja lekerekített sarkú, lefelé néző 

 háromszöghöz hasonlít. Több egyes mirigyből áll, melyeknek általában 

 ugyanolyan a fölépítése, mint a szájpadi mirigyeké: egy központi ki- 

 vezetőcsatorna köré sugaras irányban tubulo-alveolás mirigyzacskók 

 helyezkednek. A zsákocskákat és a kivezetőcsatornát nyálkát termelő 

 sejtek bélelik. A kivezető csatornában ezenkívül azonban helyenként 

 szép egyrétegű csillangóshámot is. találtam (1. rajz), ami eddig még 

 egyetlen madár száj-garatüregéiiek mirigyéből sem volt ismeretes. Ezt a 

 leletet phylogenetikai szempontból rendkívül fontosnak tartom. A ma- 

 darak nyelvét ma mindenütt többrétegű hám borítja. Ép így áll a 

 dolog a sauropsidák másik ágában, a reptiliákban. Csak a Matteria 

 punctata nyelvén van Üsawai szerint eg>' hátsó rész, melyen csillangós- 



1 OSAWA, Q., Beiträge zur Lehre von den Eingeweiden der Hatteria punctata. 

 Arch. f. mikroskop. Anat. Bd. 49, 18Q7. 



