A PIROSVÂM.U AMA/0^■PAPAGÁL^' TAPI ÁLÓCSATORNÁJA 



141 



követhetők a begyben, azután teljesen megszűnnek. A propria közvetet- 

 lenül a hám alatt durvarostú kötőszövetből áll, lejebb lazább. Az erős 

 redőkben, melyek a begy közepe táján még magasabbak, nagy vénák 

 g>'akoriak. Jellemző a rugalmas rostok erős fejlettsége, mi a begy tágít- 

 hatóságával összefügg. Mindjárt a propria alatt gyakoribbak, az izomzat 

 közötti kötőszövet is gazdagon tartalmazza őket, kevésbbé az adventitia. 

 A begy elején a hosszirányú muscularis mucosae a körkörös izomréteget 

 tetemesen fölülmúlja vastagságban, tovább a begy közepe felé azonban 

 utóbbi mindinkább erősbödik, úgy hogy innen a körkörös izomréteg 

 a fejlettebbik. A két izomréteg 

 között kevés a kötőszövet, sub- 

 mucosáról tehát nem szólhatunk. 

 Az adventitia meglehetősen laza 

 fölépítésű, nagy véredényeket és 

 idegágakat tartalmaz, helyenként 

 nagy nyirokcsomók is vannak 

 benne. A pirosvállú amazon- 

 papagály begyében mirigyek se- 

 hol sincsenek. 



A nyelőcső begy utáni 

 része, melyet mellrésznek is 

 neveznek — a felső szakaszt 

 nyakrésznek is hivják — az ' 

 említett hosszirányú redőkön 

 kívül még néhány harántirányú 

 redőt is alkot. Ezeket a redőket 

 vékony, kevés rétegű hám bo- 

 rítja. Jó darabon még csak a 

 fentről ismert izomrétegek talál- 

 hatók, a körkörös réteg erősebb, 

 mint a muscularis mucosae. De 

 már a szakasz alsó harmada 

 előtt föllép a külső hosszirányú 



Mm 



....R 



..V 



■N 



2. rajz. Részlet a begyből, hosszmetszet : f = hám, 

 Mm = muscularis mucosae, /? = körkörös izom- 

 réteg, V = véredények, A^ = idegág. Nagyítás 60. 



Abbild. 2. Partie aus dem Kröpfe. Längsschnitt; 

 £■= Epithel, /M/« = .Muscularis mucosae,/? = Ring- 

 muskelschicht, V= Blutgefässe, N = Nervenast. 

 Versr. 60. 



izomréteg néhány gyenge izomrost 



alakjában. A propria kis területre szorul, az izomrétegek uralkodnak. 

 Az izmok közötti kötőszövet, a propria és az adventitia gazdag rugalmas 

 rostokban. E szakasz alsó felében lacunaszerű óriási véredényeket találtam« 

 A nyelőcső utolsó harmadában mirigyek lépnek föl és ez a 

 szakasz az egész táplálócsatorna egyik legérdekesebb része. Már szabad 

 szemmel is megállapítható a felvágott falakon azoknak megvastagodása. 

 Ezt a megvastagodást pusztán a mirigyek okozzák. A hám szintája itt 

 kétszer olyan magas, mint a felsőbb szakaszokban. A mirigyek a nagyon 

 összeszorult propria és a muscularis mucosae között fekszenek. A pro- 



