DARU-TANÜLMÁNYOK KS MEGFIGYELÉSEK CSANÁDMEGYÉBŐL 179 



Ahogy világosodik, mintha valami szürke foltokat látnék a sásból 

 kiállani ... Tényleg azok, a darvak... ugyanott, ahova tegnap leszálltak, 

 nem is messze tőlem, csak vagy 150 lépésre. 



Már egészen világos van, most már jól látom őket. Most egy pár 

 erős krúgatás, majd csengő fiép-elés, szárnyemelgetés (aféle nyújtózko- 

 dás), majd mind élénkebb lárma s végre egy állóhelyben szárnyat bontva 

 felszáll az egész falka, körülbelül 30 — 35 darab s nagy krúgatva és 

 fiép-elve jönnek... felém ...de észrevesznek és oldalt eltérnek. Hiába 

 hasaltam a «porong» partoldalában, kitűnően mimikrizáló zöld ruhám- 

 ban, a daruszem mégis felfedezett! 



Estére már megint ott kuporgok a mocsár szélén; de hiába, a be- 

 szálló darvak most sem jöttek felém, hanem megint odébb. Már jó sötét 

 volt, amikor először 4 darab jött, azután egy 22 darabos falka, majd 

 később két 10— 15-ös csapat. Egész alacsonyan jöttek, tehát már előbb 

 a közeli tarlókon várták meg a besötétedést. Nem is lármáztak olyan 

 nagyon, mint tegnap. 10 óra felé minden elcsendesedik. Megkisértem 

 felriasztani őket s lövök egyet. Nagy fiép-krúgatással felszáll az egész 

 csapat s kisebb falkákra szakadva jönnek kifelé, félig-meddig én felém. 

 Csak a hangra figyelve és hang után indulva rohanok, ahogy csak a 

 lábam bir és sikerül az egyik kifelé tartó darucsapatnak elébe kerülni s 

 dacára a koromsötét éjnek a krúgatás és a szárnysuhogás után meglátom 

 a csillagos égen a nagy madarak sötét alakjait s kétszer odalövök. Mind- 

 járt az első lövésre hallom a sörét csapását s kiválik egy sötét folt a 

 magasból s zuhanik lefelé, végre nagyot puffan a legelő pázsitján. Meg- 

 van az első darum. Második lövésem is csapta őket, de bizonyára csak 

 a toUaikat, mert nem esett semmi. 



A megzavart falkák azután elvonultak dél felé, mélabús krúgatásuk 

 még sokáig hallik. 



fiogy mily magasan jöttek, azt csak abból következtetem, hogy 

 oly sokáig zuhant e meglőtt példány. Pedig úgy véltem, hogy elég 

 alacsonyan jönnek. Az ember tehát csalódik, mert ez óriási madarakat 

 nagyságuk miatt sokkal közelebb gondoljuk, mint ahogy a valóságban 

 vannak. 



Jó szem tehát könnyen észreveszi őket még a legnagyobb sötét- 

 ségben is, nagyságuk és sötét szinük miatt. Krúgatásuk pedig előre el- 

 árulja jövetelüket. Néha azonban egy magános vagy legfeljebb 1—2 

 darab teljesen némán jön s ekkor csak a szárnysuhogásra lesz az ember 

 figyelmes. E szárnysuhogás olyanforma, mint a libáké, csakhogy mélyebb 

 és lassúbb. Szárnyalásuk lassú, egyenletes, ezért tudtam én csak elébe 

 kerülni az oldalt eltérő darufalkának. 



Az én darum, amelyben már nem volt élet amikor felvettem, — 

 valószínűleg a magasból való zuhanás okozta rögtöni halálát — 



12* 



