194 DR. LAMBRECHT KALMAN 



A ragadozók közül ugyanis Aquila (?) hypogea M.-Edw. a braziliai 

 Polyborus-vdi, Bubo inccrtus M.-Edw. a já\'ai Kctupa-xdi, Strigogyps diibiiis 

 Gaillard az afrikai és indiai Otogyps-rt, Plesiocat hartes europaeus 

 Gaillard az újvilági Sarcorhamplius-r2i, Ampliiserpentarius Schlössen 

 Gaillard és Tapinopus Ellioti M.-Edw. az afrikai kígyászkeselyüre emlé- 

 keztetnek. Egyéb ragadozók még: Necrobias harpax M.-Edw., Necrobias 

 Rossignoli Gaillard és Asio Henrid M.-Edw. 



A gázlók: Propelargus cayluxensis Lyd., Pelargopsis Stehlini 

 Gaillard, Pelargopsis Troiiessarti Gaillard, Ardea amissa A\.-Edw., 

 Rallus (?) arenarius M.-Edw., Rallus dasypus M.-Edw., Totamis Edwardsi 

 Gaillard ; (Geranopsis elatus M.-Edw. Délfranciaországból.) 



Tyúkfélék; Palaeocryptonyx Depereti Gaillard, Palaeortyx ocy- 

 ptera M.-Edw., Palaeortyx cayluxensis Lvd., Paraortyx Lorteti Gaillard, 

 Paraortyx Brancoi Gaillard ; 



erdei madarak: Oeranopterus alatus M.-Edw., Archacotrogon 

 venustus M.-Edw., Archacotrogon cayluxensis Gaillard, Archacotrogon 

 Zitteli Gaillard, Dynamopterus velox M.-Edw., Acgialornis gallicus Lvd., 

 Aegialornis Leehnardti Gaillard és Cypselavus gallicus Gaillard, a mely 

 a mi parti fecskéinkhez hasonlóan a mészplateau szakadékaiban fészkelt. 



Orthocnemus minor M.-Edw., Orthocnemus gallicus M.-Edw., 

 Orthocnemus major M.-Edw, és Orthocnemus cursor M.-Edw. a braziliai 

 Chauna-r2i, Elaphrocnemus phasianus M.-Ed\X'., Elaphrocnemus gracilis 

 M.-Edw. és Elaphrocnemus crex M.-Edw. a középamerikai Opisthocomus-X2., 

 Filholornis paradoxa M.-Edw., Filholornis gravis M.-Ed\x'., Filholornis 

 debilis M.-Edw. pedig a délamerikai Penelope-xdi emlékeztetnek. 



A galambokat az ázsiai és afrikai pusztai tyúkokkal rokon 

 Píerocles validas M.-Edw. és Pterocles larvatus M.-Edw. képviselik. 



Gaillard és Osborn a fauna beható elemzése alapján az Amphiser- 

 pentarius-i, Pterocles-ekei, Palaeocr\'ptonyx-oka.t, Geranoptcrus-t és Dyna- 

 moptcrus-i afrikai és indo-maláji elemeknek, Plesiocathartes-i, Orthociwmus-i 

 Elaphrocncmus-i, és Filholornis-{ a trópusi Amerika elemeinek tekintik. 



Oligocaen. Alsó- és középső oligocaen: tongrien (stampien); felső 

 oligocaen: aquitanien. 



A -palaeogen fiatalabb szakaszainak madaras lelőhelyei Európában- 

 a franciaországi Ronzon, Saint-Gérand-le-Puy és Langy (Allier), Puy- 

 de-Dôme, Gannat stb., a belga «rupelien» és az angol Wight sziget. 



A Puy-en-Velay mellett (Haut Loire) fekvő Ronzon márgájában 

 (tongrien) Teracus littoralis Av.w.ard ragadozót, Elornis littoralis Avmard, 

 Elornis grandis k\^\^\<\) és Dolichopterus viator Anmard gázlókat, Sula 

 sonzoni Girvais pedig evezőslábút képvisel. 



A palaeogen madarak leggazdagabb lelőhelyei a keletfranciaországi 

 Allier és Puy de Dôme departementokban : Langy, St-Gérand-le-Puy^ 



