• AZ EURÓPAI MADÁRVILÁG KIALAKULÁSA 197 



A-sansani faunából elsőül említett fácán megvan Oeningen (Svájc) 

 és Grive-Saint-Alban (Grive) egykorú faunáiban is és pedig Oeningenben 

 Pliasianiis a/tus M.-Edw. mellett Anscr oeningensis Mhver H., Anas 

 oe tätige nsis Mlyer H. és Tofanus sp., ürive-Saint-Alban-ban pedig: 

 Pkasiatius altus M.-Edvc. PImsiatms sp., Palaeortyx grivetisis Lyd., 

 Palaeortyx Edvardsi Dépérit, Palaeortyx maxima Lvrx, Palaeortyx sp., 

 továbbá Tatitatiis Míltie-Edwardsi Shufeldt, Totaiiiis Majori L^■D., Sfrix 

 saticti-albani Lyd. és Picus Gaudryi Depèret. 



Egykorúnak vehető a Grive-Sant-Albanból ismert faunával a Fraas O. 

 leírta steinheimi (Württemberg) és a Lydekker említette Steinheim-kör- 

 nyéki (Lierheim, Kleinsorheim, Schneitheim) fauna, a melyekben tyúk- 

 félét nem, de az egykori tó faunájának megfelelőleg számos úszót és 

 gázlót találunk, u. m. Pelecatiiis intennedius Fraas O., Pelecanus Fraasi 

 Lyd., Anas atava Fraas O., Anas cygnifortnis Fraas O., Attas robusta, 

 ? Anas velox, Anas Blancliardi, Anas sp., Palaelodus steinheimensis 

 Fraas O., Palaelodus gracilípes Fraas O., Elorius sp., Rallus sp., Ibis 

 pagana, Ibis sp., Ardea similis, Laras sp., úgy hogy a Schneitheimből 

 Lydekker leírta túzokot, Otis affinis, meglepetéssel látjuk ebben a jel- 

 legzetes mocsári ornisban. Itt említem meg a Weisenau-i ornist is, a 

 melyet akár oligo-miocaennek is minősíthetünk, minthogy típusos oli- 

 gocaen alakokon kívül : Tringa gracilis és Palaelodus ambigims miocaen 

 elemet is tartalmaz: Anas Blatichardi, Ralliis sp. 



A BLANCHARD-ról elnevezett kacsát ismerjük ezen kívül Csehország- 

 ból (Skiritz, Brüx mellett) is, a már említett franciaországi oligocaen 

 lelőhelyeken kívül. 



A horvátországi Radoboj miocaenjéből éneklőt ismerünk: Fringilla. 

 radobojensis Meyer H. 



Az idősebb neogenből valók még a következő madarak: Ardea 

 Brutilmberi Ammon a bajor barnaszénből, Cygnus biliniciis Laube, Anas (?) 

 basaltica Bayer, Anas (?) skalicensis Bayer, a cseh diatomaceáspalá- 

 ból, végül az Odessa-környéki Slobodka-mészkőbánya ornisa, amelyben 

 WiLDHALM pelikánt, kárókatonát, hattyút és búvárt írt le, Przemiski 

 pedig Struthio sp-t és Aquila sp-t. 



Pliocaen. A legidősebb pliocaen két klasszikus lelőhelyén, Pikermi- 

 ben és Samoson kevés a madár. A görögországi Pikermiből mindössze 

 két tyúkféle és egy daru: Galliis aesculapi Oaudry, Phasianiis archiaci 

 Oaudry, Qrus pentelici, amely darut Deperet Lyon mellett (Croix 

 Rousse) is felismerni vélte ; Samos sziget egykorú rétegeiből pedig 

 Struthio Kciratheodoris Forsyth Major és Atnphipelargiis Majori Lyd. 

 ismeretes. 



A magyarországi pannoniai-pontusi tenger egykorúnak vehető üle- 

 dékeiből kígyónyakú madarat Plotiis pannonicus Lambrecht, Leghorn 



