KISEBB KÖZLEMÉNYEK • 267 



A füsti fecske (Hirundo rustica L.) és a fekete rigó (Turdus merula L.) 

 fészeképítése az idei szárazságban. Az idei csapadékos április után május 

 és június iiavában mindössze 7 napon esett valamelyes eső Kőszegen, 

 alig 35 mm.-re rugó mennyiségben, tehát valósággal szokatlan nagy 

 szárazság uralkodott. 



Szárnyas kőmíveseink, amelyek fészkük megépítése céljából sarat 

 használnak fel, szintén megérezték építőanyaguk fogyatékosságát, úgy 

 hogy kénytelen kelletlen alkalmazkodniok kellett a rendkívüli viszo- 

 nyokhoz. 



Megfigyeléseim szerint az április havában — az esős időszakban 

 — költő füsti fecskék még rendes módon rakták fészkeiket, ellenben 

 azok a párok, amelyek a tartós szárazság idején vetették meg tanyájukat, 

 részben a régi, múlt évi fészkekbe telepedtek anélkül, hogy kitatarozták 

 volna, részben pedig — oly helyeken, melyek környékén sem folyóvíz, 

 sem tócsa vagy pocsolya nem akadt, ahol tehát nélkülözték a sarat — 

 csak alig 4—5 cm. magas fészkeket raktak. Ezek a száraz időszakban 

 készült, alig félig akkora fészkek, mint a rendesek, úgy festettek, 

 mintha építkezésük félbenmaradt volna. Csészéjük annyira sekély volt, 

 hogy a fiókák szinte szabadon látszottak benne, mihelyt kissé kitol- 

 lasodtak. 



Hogy merőben a szárazság rovására írható ez a silány építkezés, 

 azt a fekete rigó hasonló szükség parancsolta fészekrakása bizonyította. 

 Kertemben rendesen fészkel egy párocska s mint eleddig tapasztaltam, 

 mindig a megszokott módon, sárral kitapasztott csészéjű fészket rakott. 

 Az idén is első fészkét kora tavasszal, amikor mindig nedves volt a 

 talaj, sárral tapasztotta ki; a másodikat azonban, május havában, merő- 

 ben növényi anyagokból hordta meg és csészéjének belsejét nem kente 

 ki sárral — mert a közelben nem talált egyebet, mint kemény földet. 



Kőszeg, 1917 aug. 5-én. Chernél István. 



A kabasólyom (Falco subbuteo L.) fecskevadászatát figyelhettem meg 

 a f. szeptember hóban Badacsonyban, ahol az átvonuló füsti fecskék 

 ezernyi főre rugó csapatokban szálltak meg éjjelezés céljából a parti 

 nádasokban. Napszálltával érkeztek a vonuló fecskerajok s néhányszor 

 ide-oda hullámozva a szabad víz fölött vagy óriási szunyogfelhőként 

 kavarogva, hirtelen belevágódtak a nádrengetegekbe s nagy csicsergés 

 közben foglalták el helyüket a nádszálakon. Ez időpontban nap-nap után 

 megjelent egy kabasólyom a fecskék éjjeli tanyáján s közvetetten a nádas 

 fölött el-elsuhanva igyekezett a pihenőre tért madarakat felriasztani, 

 hogy a felszálló ügyetlenebb fiatalok közül kaphassa el prédáját. Meg- 

 figyeltem, hogy a magasba emelkedett fecskeraj közül sohasem sikerült 

 egyet is elfognia, ellenben a nádszálakról felvertek közül mindig meg- 



