276 KISEBB KÖZLEMÉNYEK 



A kékes réti héja (Circus cyaneus L.) nagy magasságban. Ez évi 



november hó 2-án zergevadászat közben 2000 — 2400 m. magasságban 

 egyszerre 5 — 6 darab réti héját láttam a már havas kőmezők felett órá- 

 kon át keringeni. Egyikükben biztosan felismertem a Circus cyaneus L. 

 hímjét. Bizonyára vándorlás közben odatévedt csoport volt. Ily magas- 

 ságban réti héját még egyáltalában nem észleltem. Barthos Gyula. 



Adatok a für] magassági elterjedéséhez. Július hó 12-én a hunyad- 

 megyei Pare ng-liegység nyugati lejtőjén, 1160 m. magasságban, a 

 bükk-régió kaszálóin pily-palattyoló fürjet hallottam 1—2 órán keresz- 

 tül. Az időpontot tekintve, ott költő pár lehetett. Később, július hó 

 24-én a Re ty ez át hegységének tgy szűk völgyében is, 800 m. magas- 

 ságban, hallottam fürjet szólni. Ilyen magasságokban való előfordulásá- 

 ról eddig még nem olvastam. Barthos Gyula. 



A saskeselyű (Gypaeius barbatus L.) előfordulása a Retyezáton. 



Ez idén (1917) augusztus elején két izben fordult elő egy-egy példány. 

 Ujabban pedig október 30-án az uradalom «Bor eskü - m are» nevű 

 havasán — hol már a múltban is észleltetett néhányszor — újra láttak 

 egyet, amint lövéssel elérhető közelségben az óriási szél ellen küzdve, 

 szinte állt a levegőben. A karmaiban vitt hosszú j u hgyap j ú -caf a- 

 tot is biztosan fel lehetett ismerni. Barthos Gyula. 



A barázdabillegető (Motacilla alba L.) teljes albinója. 1917 július 

 hó lö-án a hunyadmegyei Kernyesd kocsiútján egy teljesen fehér pél- 

 dányt észleltem. Barthos Gyula. 



A sztarcsovai sziget madárvilága 1915-ben. 1915 tavaszán Pancsova 

 mellett a Dunának ezen az erdős szigetén őriztem a szerb ellenséggel 

 szemben a magyar határt. Ezalatt alkalmam volt meggyőződni arról, 

 hogy egyes madárfajok mily hamar beleilleszkednek a változott viszo- 

 nyokba, ha e változások létüket nem veszélyeztetik. 



Az említett, kisebb terjedelmű szigetet ugyanis közel fél századnyi 

 katonaság szállta meg s emellett gyakran ágyútűznek is ki volt téve. 

 S mindez nem riasztotta el a Haliactus al bici lia L. párt, mely egy víz- 

 ben álló hatalmas nyárfa elágazó törzsén rakott fészket és április 29-én 

 már fiókáit etette. A réti sas fészke körül több pár házi veréb 

 tanyázott állandóan, bár e faj c néhány pártól eltekintve, ritka vendége 

 volt a szigetnek. 



Ép ily kevéssé zavarta az élénk tábori élet a csókákat és sere- 

 gélyeket, melyek április 2-án a fűzfák odvaiban kisebb-nagyobb 

 kolóniákban fészkeltek. A legnépesebb vizi út mentén, mely a sziget 



