NECROLOGUS. 



Báró Szalay Imre. 



1846—1917. 



Hosszabb szenvedés után jűl. 24-én az Alsó-Ausztriában fekvő 

 Oainfarnban, hol gyógyulást keresett, 71 éves korában meghalt báró 

 Szalay Imre, a Nemzeti Múzeumnak a múlt év óta nyugalmazott igazga- 

 tója, intézetünknek bölcsőkorában odaadó támogatója s egyik — 1894 

 óta — legrégibb tiszteleti tagja. Szala\' ÁoosTONnak, az ismert régiség- 

 gyűjtőnek és történetbuvárnak, volt fia s tőle örökölte azt az érzéket 

 amely életpályájának mindvégig kidomborodó jellemvonása volt: a mű- 

 tárgyak és gyűjtemények iránt való érdeklődést és a muzeális ügyekkel 

 való odaadó, lelkes foglalkozást. Született 1846 nov. 8-án Bécsben s 

 miután a középiskolát a győri és soproni bencéseknél elvégezte, majd 

 egyetemi taiuilmányait befejezte, 1868-ban a pesti kir. Ítélőtáblánál 

 hivatalos pályáját is megkezdte. Egy évvel utóbb segédfogalmazó lett a 

 vallás- és közoktatásügyi minisztériumban s ennek kebelében a miniszteri 

 tanácsosi méltóságig emelkedett. Mint ilyen a Nemzeti Múzeum ügyei- 

 nek volt előadója s Pui.szky Fefíenc nyugalomba vonulása után — 

 1894-ben — annak utódja az igazgatói székben, melyben negyvenhét 

 évre terjedő hivataloskodásából huszonkét évet töltött. Habár egyik leg- 

 kedvesebb célját, a természettudományi osztályoknak a kor szinvonalána 

 megfelelő csoportosításban és osztályozásban külön modern épületben 

 való elhelyezését nem érhette meg a reánk szakadt mostoha körülmé- 

 nyek miatt, mégis az ő működésének nyomai, minden osztályban jelentős 

 gazdagodást, az intézet egész szervezetében pedig nevezetes újításokat 

 mutatnak. Az ő megértő készségének köszönhetjük, hogy a Nemzeti 

 Múzeum madárgyüjteménye, mely igazgatása előtt a kor színvonalától 

 elmaradt rendszertani és szegényes bőrgyüjteményből állott, nemcsak 

 gyönyörű biológiai csoportokkal öregbedett, hanem hogy úgy a hazai, 

 mint más régi(')k faunáját felölelő bőrgyüjtemény is hatalmas sorozatok- 

 kal gyarapodott, még pedig a modern elvek alapján, melyek a fajok 

 földrajzi változékonyságára is súlyt fektetnek. 



Az 1891-ben Budapesten tartott \\-\k nemzetközi madártani kon- 

 gresszus előmunkálataiban odaadó lelkesedéssel vett részt. Már az 1887- 



