NF,CROLOGUS 303 



munkaerő, mely meghozza azt az áldozatot, hogy érvényesítse azt, ami 

 másnak — érdemét öregbíti? Hol és mikor akad ilyen a mai korban?» 

 (Aquila 1907. 10.) És mégis akadt fiatal erő L(')sv J(3zsef személyében, 

 aki a gyötrelmes, hálátlan, de végtelen fontos feladatra vállalkozott. 

 Gyakorta voltam tanuja, mily odadó türelemmel járt egy-egy odavetett 

 szónak eredete,, jelentése után. De sem neki, sem a magyar zoológiának 

 és nyelvészetnek, nem adatott meg, hogy ezt a művet befejezze és most 

 igazán aggódva kérdezhetjük: vájjon lesz-e, aki átveszi és 'tető aláhozza 

 a művet? 



Mors imperátor kiütötte a tollat egy gyönge testalkotású, beteges, 

 melegszívű munkáskézből. Alig két évtizeden át lapozhatott ez a kéz a 

 természet lapjain. Pedig, hogy milyen megértéssel, érdeklődéssel és hiva- 

 tottsággal lapozott, az kitűnik könyvtárából, amelyből nem liiányzott 

 egyetlen modern természettudományi munka sem. Képviselve volt abban 

 minden szak, minden kincs — és ma immár gazdátlanul áll. 



Egy harmonikus életet túlkorán leperzselt az elm.ult forró, tro- 

 pikus nyár. 



Budapest, 1917. október 21. Dr. Lambrecht Kálmán. 



Parlagi Béla. 



1856—1917. ' 



A becsület mezején, bár nem a véres csatatéren, hanem a küzdelmes 

 munka porondján végezte be pályafutását f. é. július 15-éri Budapesten 

 intézetünknek igazán hű és odaadó munkása:' Parlagi Béla. 



Ó volt a mi kalitkánk gezemadara, de nem abban az értelemben, 

 hogy csúfolódva utánozta mások szavát, hangját, hanem inkább abban, 

 hogy legtöbb nyelvismerete lévén, ő közvetítette körünkben a nemzet- 

 közi vonatkozások kapcsán felmerülő sokféle nyelvi érintkezéseket. 



Világlátott ember volt, a sors szeszélye sok mindenhová elvitte 

 hajóját az élet hullámain. Huzamosan élt Parisban, Oroszországban. 

 Beszélt magyarul, németül, angolul, franciául, oroszul, értett hollandul, 

 olaszul s halála előtt pár hónappal neki feküdt a szerb és román nyelv 

 tanulmányozásának. 



Hogy ilyen felkészültséggel mit jelentett az ő munkássága intéze- 

 tünknek, azt mi becsülhettük meg legjobban, akik nap-nap után reá- 

 szorulunk olyan kalauzra, aki az idegen, soknyelvű szakirodalomban fel- 

 világosítással, fordítással támogat, aki külföldre szóló levelezéseinket, 

 magyar közléseink szövegének átültetését más nyelvekre végzi s azt a 

 szervet képviseli, mely áthidalja a nemzetek között nyelvdolgában tátongó 

 réseket. 



