28 



egészen az egyszinüeii rozsdavörös, vöröses, 

 vagy barnafeketéig változbat a torok s a sötét 

 középfolt, s az elkülönített barántos sávok is 

 meg lehetnek, vagj' biányozhatnak.n 



Csillag alatt ezt is megjegyzi az auktor: 

 «A déli Afrikából valók hátának szine s rajzo- 

 lata sokkal szebb, fejlettebl). hozzá sötétebb s 

 világosabb egyszersmind .... Ez különösen a 

 vén hímekre nézve áll. De ugyanily mértékben 

 a fiatalok is szebliek, mint a mieinknek leg- 

 többje.» 



Temminck C. J. és Schlegel H. a Fhidi,« Ja- 

 ■ponicában* (1850, p. lOo) a japán fürjet ismer- 

 teti Coturnix vulgaris japonicd, néven ; a dél- 

 afrikai fürjet is leirja s a C. vulgaris africana 

 névvel látja el, mivel, mint Stejneger L. he- 

 lyesen megjegyzi (Proceed. U. S. Nat. Mus. 

 XVf. 1S'.):.5, p. 7()('), anm.\ ezt a nevet illeti 

 meg a priorilás a Lichtenstein-féle capensissrl 

 szemben. 



Temminck és Schlegel mindkettőt fajtának 

 vagy varietásnak tartja, a mi n subspecies mai 

 értelmét födi. Közléséből ennyit idézek : 



A fürj, úgymondják, különböző területeken 

 állandó varietásokat vagy fajtákat alkot, mik 

 azonban egymástól csak a színárnyalatok külön- 

 féle módosulataiban különböznek, s ez kivált a 

 Ilimnek nyári ruháján tűnik szembe. 



Az Afrika déli részében élő fajta, a Cot. valg. 

 africana, egészben a közönséges fajtának a 

 mása, csak színezetének élénkebb volta külön- 

 bözteti meg ettől, s az, hogy a vén hím nász- 

 ruhájáhan a fej, nyak s a begy minden tolla 

 barnavörös, fehér szárfoltokkal tarkítva, a torok 

 pedig nagy, hosszúkás sötc'tliarna foltjával tűnik 

 ki, a mely erősen megkeskenyedve húzódik az 

 áll felé. 



A japáni fajta is egészben hasonló a közön- 

 ségeshez, csak hogy általában élénkebb színe- 

 zetű s testoldalának hosszanti foltjai erősen 

 barnarvörösbe hajlanak. Az a két fekete szalag, 

 a mely a nyakon örvfélét alkot, kevéssé tűnik 

 szembe s a hímek élénkszinű tavaszi ruháján 



* Libumaui dr. Lorenz úrnak, l<i az inxlalnií aiiya^; 

 megszerzésében támogatott, ez ntoii ninnilok Uöszö- 

 nctot. 



iiiijditcr [n<í 511 oiiifnvbiij rcin roftrotlu'v iiiiíi rőt[)= 

 líd): ü^ev bvaiin)d)ii)aräer gnv&e íer iWi'St" -^cíil: 

 íjoíjciib, foiDol)! mit, mie o()nc Den l'íittclfícd' uuí 

 ^ie nbrtcfoiiScvtcn .•galsluiníidicn.» 



'^^n eiiier ?vii^note (u'merft tierjetdeSlutm- mcitcr: 



«Söei PciuMt aiiö ©iib^Slfrtca erfdjdnt bíe Àavlnnioi 

 iinb 3i'id)nuiui auf bem 9iürf'eii nieí fdiüiier, mettev 

 auôOleb^l^et, bal)er bunflor uiib Ijöheväiujleid) .... 

 3Meő i^ilt allerbiiicjci naiueiitlid) non ben ölten 

 ÜJíiíiuidjen. l'Ule, iolb|"t mw, nod) nidit oniiad)fenc 

 iuiç(ol finb in ijlcidjem ÍJÍaajje íd)iinev, abj bei 

 meiteni bie meiften ber unferigen.» 



'^sn ber «Fauna japonica»,* (1850, p. 103), 

 iDO lí. ^v ÍTeinmind unb ,s>. S d) legel bie japa= 

 nifdje 3Had)tel befdirteben, unb Coturni.\. vulgaris 

 japonica benaiuiteu, finbet fid) nnd) eine 33cíd)rei: 

 bung ber füb-afrifanifd)en 'iiHíd)íel, ber fie ben 

 3íanien ('. vulgaris africana gaben, roeldjeni, uúe 

 y. ò t e j n e g e r (Proceed. U. S. Nat. -Mus. XVI. 

 18!);3, p. 7GG, 3(nm.i rid)lig bemerft, bie ^îriori^ 

 t à t üor bem £ i d) t e u ft e i n'fd)eii capensis gebüljrt. 



3::emmincî unb Sdjlegel betrad)tcn boibe nié 

 33arietttten ober Sìaffen, loao mit unfever beutigen 

 Sínffaffung ber ©ubfpecieô ^ufannuenfällt. "llMr 

 entneljmen ibre)i ÍJÍittbeiíungen golgenoeô: 



Sie 2"Bad)teI — fagen bie ©enannten — bilbet 

 in iierfd)iebenen ©egenben confiante isavietäten 

 ober 'liaffcn, nH'[d)e fid) aber uon biefer nid)t meiter 

 5u unterfdjeiben fd)eiuen, ale burdj bie 3)iobifica: 

 tionen in ben î^^nrbennnanceu, biet'id) befonberô bei 

 ben cf c(' im ioinmevfieibe bemerfbar nuidicn. 



^er füblidie îljeil -'Ifvifao beherbergt eine :l{affe, 

 Coturnix vulgaris africana, gan,^ unb gar ber ge^ 

 u)öbnlid)en ílíaffe äbnlid), roeld)e fid) aber baburd) 

 uiitei-fdjeibet, baf? ibre Àarbuug im allgemeiiu-n 

 etuiaê [ebtjnfter ift unb beim ^ ad. in feinem 

 Ôod)aettêfIeibe alle ^^cbern ber ^alôfeiten unb beê 

 .•ilopfeê, mie and) bie beo íííropfeö braunrotb, non 

 meif3en ©d)aftftveifen uiiterbrod)en finb, miibrcnb 

 man auf ber. teiste einen gro|e)i iängUd^en, bunfel= 

 braunen ^(ed fiebt, ber fid) gegen bao .'íliun juäieljt 

 uub òa ftarf uerengt. 



Sie Sîaffe, n)e(d)e 5íapan bcmobnt, ift gan,^ unb 

 gnr ber europiiifd)en aljuíid), aber i()re prbung ift 

 im allgemeinen etmaè lebbafter, unb bie l'ängofferfe 

 ber Körperfeiten jieljen jiemlid) ftarf ine 33raun: 

 rotile. 1)k sroei fdimarjeii 33änber, meíd;e auf bem 

 ÍHirberbaífe eine 3(rt "ÎMnbe formieren, finb febr 



* ^eu-nSr. S. v. 2orc 113, Scr mit mehrfatl) Iilcvai-ifd)c 

 9lu3fünfte crt[)eilte, fpvertie iti) nu bic(cr Stelle meinen 

 î^ant auS. 



