u 



vannak nekem Steierraarkból s Keletszibériából, 

 de nem Afrikából. 



A Capról való egy példány, mely a bécsi Hof- 

 Museumban van, L. dr. Lorenz közlése szerint 

 «világos, csaknem fehér feje oldalával s oldal- 

 ról s alulról éle.-íen iiatároU torokfoltjával tű- 

 nik ki.i> 



Ha már most az egyes kutatók adatait s a 

 nézeteit összegezzük, a következő eredményhez 

 ji;tunk : 



Az európai vonuló fürj torkának színezete s 

 rajza rendkívül változékony. Ugyanezt találjuk 

 a két állandó tartózkodási helyű alaknál, az 

 afrikai s a japáni fürjnél. 



Ezt a három alakot mégis megilleti a sub- 

 species rangja, mivel mind háromnál felállít- 

 ható a jellemző tipusz, de már fajilag nem 

 választhatók el, épen a számtalan átmeneti, 

 közbeeső alak miatt nem. 



OoiLViE-GRANT-ûak az a nézete, melylyel a 

 közbeeső alakok létrejöttét magyarázza, mely 

 szerint az európai alak kereszteződik a másik 

 kettővel, nincs bebizonyítva ; az európai fürjnek 

 az afrikaival való kereszteződése meg épen ki 

 van zárva, a mennyiben az utóbl)i állandó tar- 

 tózkodási helyű, az előbbi ellenben vonuló, 

 a mely tehát tavaszszal elhagyja téli tanyáját s 

 északra vonul ; e két alak közösülé.se tehát szóba 

 se jöhet, mivel e kettő költési területe egészen 

 elütő, elkülönített, egymástól messze eső. 



Abban az esetben, hogy ha Ogilvie-Grant- 

 nak az az állítása bebizonyosodnék, hogy t. i. a 

 mi fürjünk a költés idejében a japán-fűrjjel 

 ennek területén találkozik, akkor a két faj 

 elvegyülésének lehetősége rendkívüli módon 

 válnék valószínűvé. A mint azonban számos. 

 Közép- és különösen Délurópában elejtett pél- 

 dány bizonyítja, a mely részben minden csak 

 elgondolható változatot, részben a déli és keleti 

 formára emlékeztető jegyeket tüntet föl, ebből 

 kifolyólag leginkább az egyedek nagy váUozé- 

 l.viiíjsága az, a mely itt úgy mint ott érvényre 

 jut s oly jegyeket is teremt, a melyek a legelütőbb, 

 vagy az azokhoz közelálló formákat illetik. 



Európa déli s délnyugati részeiben a tipikus 

 világostorkú fürjön kívül elég gyakoriak az oly 

 egyedek, melyeknek torka s a pofája rozsdabarna, 

 fekete torokfolttal vagy a nélkül, melyek tehát 

 majd a délafrikai, majd a japán fűi'jre emlékez- 

 tetnek. Madar.ísz szerint Magyarországban sem 

 ritkák az ilyen példányok, s Németországban is 

 előfordulnak s itt is, ott is a legkülönfélébb 



Stűcte a\\^^ tieríOiarf uiib Cftíibirieu, ober iiidjtauê 

 I.» 



Gin Gremplar nom ,tap ini f. f. natiir()ifton)d)on 

 .s>ofmuieuiuó in äí.^icn, ift nod) .í?crrn T^r. 't. u. l' o; 

 re n 3' 9Jìittl)ei(iing «öurd) fjclle, fnft meijse J^opfteitcìi 

 unb tmrd) und) ben Seiten unïi nod) unten f d) a r f 

 b e i\ r e n 3 1 e n íRe()[ffed onoçieieidinet. » 



3Benn loir Ijier tiie 3linjabon nnO Jlntd)auuiu3en 

 uerfdjiebenev (^orfd)er rejunueren, fo erriibt fid) : 



Tie europäijdie 3iHVund)tel luiriirt 13003 ouf;er= 

 orbentlid) in lU'^utj onf bie .Sleldförbnnci oiiD oeid): 

 nuiiij. Giiu' äl)nlid)e SLuiriabilitöt finben mir awá) 

 bei ben beiben fejííjoften Aornu'ii : bor ofrifanifdjen 

 nnb jopanijdien 2Bod)tei. 



S^iefe brei 'ÀornuMi lojjen jebod) eineínbfpecifi)d)e 

 (Sonberunt3 311, ba bei jeber berjelben ein für fie 

 d)flrafteriftifd)er înpno nnterfdjeibbnr ift, iiuir\ci(en 

 eiiu- ortiidje ,îrennniu\ tnfokje ber 3ol;lreidjeii uer= 

 mittelnben Uebergänge ouègefdìloffen erfdjeint. 



CDié üon Dgiluie^Srant I.e. im (ì-rfliirnng 

 ber uernuttelnben Uebergange angenonunene ^Xxm- 

 3009 ber europöifdjen ^l'iliundìtel mit ben beiben 

 anberen gormen ift nidjt eruiiefen, eine <ilreu3ung mit 

 ber ofrifonifdìen fogar onooiefdiloffen, bo biefe eiiu' 

 febentöre (vorm ift, uuil)renb jene ole migronte im 

 'rt-rül)liiuj ibr íl>interqnortier nerhifu onb nbrblid) 

 3iei)t, uon einer 3>ermifd)nni3 beiber olfo bei 00113 

 Devfc^iebenen unb uoUfommen getrennten, lueit 

 ouoeinanber Hegenben 33rutterritorien feine íKebe 

 fein tonn. 



©olite fid) boô l'Oli g i 1 u i e = 03 r 11 1 beboiiptete 

 Sßorfommen nnferer Îl>od)teI 3ur ^í.^rüte3eit im 'inn': 

 breitungôgebiete ber jopanifd)eii beftätigen, fo nuire 

 eine SBermifdning beiber anfîerorbentlid) nobeliegenb. 

 JBie jebod) joljlreidje in ÍJiitteU nnb bcfonbero 

 in iSüb^Snropa erlegte ÍÍTeuiplore beroeifen, bie 

 tl^eifö alle mijglidjen 'iîarionten, tijeilô ílnfliiiigeon 

 bie fiibíidje unb öft[id)e (Corni biíben, ift eo nor- 

 3ngöiüeife bie grof;e i n b i u i b n e [ ( e "^Miriobilitiit 

 ber 2irt, bie ba loie bort 311m 3lnöbriufe gelangt uno 

 Slnftäiige an bie ertreinen 5''-''i''"i'i' fber beiifelben 

 feljr iioljeftebenbe iMlOiingen erzeugt. 



;;^5in ©üben nnb ©übioeften Giiropoo finben mir 

 neben ber Ijellfebligen tiipifdien 'Jl^oditel siemlid) 

 (joiifig and) ^nbiuibueii mit roftbroiiner .sU'ble nnb 

 ebenfold)eirJ*Jaiigen, mit ober ol)ne Íd)uuir3em .stebl 

 ftecf, alfo ioId)e, bie bntb ou bie füb^ofrifonifdje, bolb 

 an bie jopanifdte 'i?ad)tel erinnern. 3iud) in Uiigoru 

 finb nod) 0. llíabariíf? (1. e.) berartige (ÌTemplare 

 gar nid)t feiten nnb fie finben fid) aiub in íDeutfd): 

 lonb, i)ier luie bort in beii oerfd)iebenfteii "iîaria: 

 tioiien ben Itebergang non einem 311111 anberen 



