44 



A mad ál vonulás Magyarországon az 1896. év tavaszán. 



(A Magij. Orn. Közp. III. óvi jelentése.) 

 Feldolgozta Gaal Gaston. 



î^cr *líoflcl,íUfl iit Uiiflrtin tuä()vcnd bcC ívi'"lli*")vcc' 1S!M». 



(III. Òi«l)t'e5bcvid)t ber Uiuv Din. (Sentvalc.) 

 ßentbtitct udii (ßnftou udii 0)nnl. 



Néhány töl)l)é-kevésbbé lénj'eges változtatás- 

 sal közre adjuk ime a M. 0. K. harmadik évi 

 jelentését. 



Fizikai okok, ú. m. a tér szűke, a mindinkább 

 szaporodó s feldolgozásra váró anyag, s ezzel 

 szemben a M. 0. K.-nak egyelőre még szűkre 

 szabott dotáeziója már tavaly is nagy gondot 

 okozott s mindinkább előtérbe lépett annak 

 szükségessége, hogy a vonulási jelentés terje- 

 delme lehető módon öszszevonassék. Még a múlt 

 nyáron kaptam a M. 0. K. igen tisztelt főnöké- 

 től felhívást arra nézve, hogy tekintettel a fenn- 

 forgó akadályokra, a jelentés terjedelmét a ke- 

 vésbbé lényeges részek rovására a lehetőségig 

 szűkre szabjam. 



Változtatni kellett tehát s miután az eddigi 

 feldolgozások II. része, az ú. n. «Feldolgozás» a 

 dolog természeténél fogva rövidítést meg nem 

 tűr, csakis az első rész olyan megváltoztatásával 

 lehetett jelentékenyen leszállítani az évi jelen- 

 tés terjedelmét, hogy az észlelt fajok álloraáson- 

 kinti felsorolását elhagytam. Ez tulajdonkép 

 úgyis csak mint kalendáris összehasonlító anyag 

 volt figyelembe veendő. Talán meghozzák t. meg- 

 figyelőink a M. 0. K.-nak azt az áldozatot, a 

 melyre az intézetnek szüksége volt. 



Minden irányban kielégítő, egészséges fejlő- 

 dés, csak a viszonyok-szabta korlátok keretein 

 belül képzelhető. 



Ezek a részletezések azonban az intézet aktái- 

 ban megvannak s külön rendeltetésük épségben 

 marad, t. i. az, hogy a megfigyelések első deká- 

 dejának letelésével a tíz évi részletek és átlagok 

 minden állomásra tehát megfigyelőre nézve is 

 külön-külön kerülnek feldolgozás alá. 



Elhagytam továbbá a megfigyelő állomások- 

 nak s azok földiratí fekvésének stb. újból való 

 részletes felsorolását is, mert ezek a tavalyi je- 

 lentésben (Aquila. III. ]80r,. p. 42—58) úgy is 



Wút oiiii^u'n iiioíirmoniiu'v uu'ìcntiiciìen ÍH'rüii: 

 íicnuuv'ii tuHu'ii u)ÍL' mm ben III. Juljreöbevicíjt ber 

 11. D. 6. 



^íf)i)fifd)C ©riinbc, iiniiilicí) îlîangcl nii 3faum, 

 baê fin1uiäi)rcnb u)iid)íeube unb auf SBenrbeituiioi 

 luarteiibe llíatevialo, unb bic norberlianb noci) be^ 

 fdjeibenen ïlîittel ber 11. 0. (S. nuid)teii nnê îd)oit 

 ini norigen %\hx( Sorge, unb eo univbo idiliefUid) 

 unevlcifelid), ben Ihnfnng beò Sngoberiditeô nioçy 

 [id)ft ju rcbnjiren. 3"' l'ovigen Sonnnev crl)ieit id) 

 non bem fefir geehrten (ìljef ber tSentrale ben 3ínf: 

 trag ben fsnl)Víöberid)t angofid;tô ber uorliegciiben 

 §inberni)"îe niöglid)ft jn fürjen. ©eUiftuerftänblid) 

 nur im nnn)cíentlid)eren îbeile. 



„VI) íd)vitt alfo an bie Slnfgabe nnb, nad)bcni 

 ber IL 'AÌ)eil ber l'lrbeit, bie fogenaiuite SB e a v 

 b e i t n n g td'O"^ii'oícl)viuitürlid)en0rüiibcn feine 

 9îebnction 3nlief5, fonnte id) b(oo mit einer ííebuetion 

 beò I. S^beileci ben 33erid)t bebentenber fürjen, in; 

 bem id) ftatioiu'inuciíc i'(nfjäl)liuig ber beobad)teton 

 9(rten anfgab. — Siefe loar fomiefo nnr alo ein 

 faíenbariíéeö ÎHn-g[eid)nngô:91iaterial jn berürffid) 

 tigen. llnfere p. 1. iBeobad)ter merben aber uielloidjt 

 ! baê Dpfcr bod) ertragen, inMI baofelbe im ^nterefíe 

 beê ^siiftitnteô gelegen ift. (Sine in jeber .<őinfid)t 

 entfpredjenbe gc)nnbe G'ntiuiefelnng ift bloô inner= 

 f)alb ber burd) bie 3.ier[)ä[tni)fe beftimmten ©roiijen 

 bcnfbar. 



^iefe betaitlirten Ídifjííblniigen finb inbeffcn im 

 9(rd)ir)e bee IJuftitnteî. luu'banben nub bleibt ibr 

 befoubere Slkriueiibnng anfrecbt : namlid), bafî nad) 

 îlbfanf ber erften S^efabe ber 'IVuüunblnngen bie 

 äebnjälirigen 2!etai[=Sì.k'rid)te einer joben ©tation 

 unb jebeö 33eobad^terô befonber« ber ^ìiearbeitnng 

 jngefübrt luerben foDíen. 



ÌUièerbem liefì id) nod) eine nenerlidje Slnfjälj^ 

 iung ber Stationen nnb ii)rer geogr. ^'agen etc. 

 ebenfaliè fort, mcil biefe fd)on im norjäbrigen '^yúy- 

 reç.berid)le (Aijuilla TIT. iS'.l.'j.p. 42— ."»S) jn finben 



