112 



fehérbe változtak át. Ebből azt következtetem, 

 hogy Naumann frissen vedlett, ősszel lőtt dara- 

 bokat vizsgált meg, s azért írja, liogj- «az öreg 

 hím nem csak hogy kisebb, hanem sötétebb is 

 a nősténynél» stb. 



A Naumann müvében ábrázolt fiatal hím s 

 az az öreg hím és a három éves tojó, melynek 

 Susemihl adja képét, jól el vannak találva s 

 eléggé megegyeznek a magvarországi kerecse- 

 nekkel. 



Fiatalabb hím májusban. (Lövetett az adonyi 

 szigeten 1848. május 4-én.) 



1 . A csőr világos szarukék, a kampó s az alsó 

 káva hegye kékesfekete; a száj belseje olyan 

 mint az előbbinél ; a viaszhártya, szájzug s a 

 szem kerülete kékes alapon halvány kénsárgá- 

 val futtatott; a szemcsillag sötéten lencsebarna; 

 a lábak halvány narancsszinüek, de a pajzsok 

 l)emetszéseiből a hamvaskék s a viaszsárga szín 

 tűnik elő. 



2. A homlok, a pofák s a szem fölötti sáv 

 nem oly tiszta fehér és sokkal kevésbbé van fe- 

 ketén vonalozva mint az előbbi darabnál, úgy 

 hogy a világos szín előtérben marail s csak a 

 halánték táján szakad meg; az öreg madarakra 

 jellemző patkó alakú jjofafoltot csak néhány fe- 

 kete vonal jelzi, melyek sorokban haladnak a 

 nyak felé ; a feketebarna harkó igen keskeny, 

 alig 4 mm. széles, alig éri el a nyak elejének 

 gömbölyded foltjait, tehát e részek feltűnően i 

 fehérek. 



A fej teteje rozsdabarna, hosszanti fekete- 

 barna foltokkal s mindenütt, de kivált a fej há- 

 tulján erősen fehérrel kevert; a nyakszirt s a 

 nj'akoldalak fehérek, gyengén rozsdással lehelve; 

 a jól látható nyakszirtfolt feketebarna s a hát 

 felé rozsdásfehér szemfoltokkal s szegésekkel 

 van megszakgatva. A sötét, fehérrel és rozsdás- 

 sal erősen mosott halántéksávot egy fehéres 

 mező választja el a nyakszirtfolttól, úgy, hogy 

 az előbbi csak a nyak oldalait befogó széles sö- 

 tét mezővel egyesül. Ezen sötét mező előtt csak 

 egy sor barna hegyfolt halad a fehér alapon. 



3. A dolmány egész a farkfedőkig sokkal ke- 

 vésbbé kékesszürke mint az előbbi madárnál, 

 de annál szélesebbek a rozsdavörös szegesei, 

 melyek csak a vállakon s a legnagyobb szárny- 



hxaim, bic ílíaiibíaume uiib bic ííugeuflecío nom 

 íKoítgeUi unb ífoítbraun ino ^ioftbraunlidjuieijie 

 übergingen. 



ívoígíict) initfUe ílíaumann vecl)t friicl)iiev: 

 maufertc, aljo i^crbftuögel beftimnit fjaben, inbom 

 er feine Êfiaraftere für aite 3)iännd)en, mie folgt, 

 feftftelltc: "T^aê alte 3}iännd)en untcrfd;eibct fidi 

 nid)t nnr bnvd) feine geringere ®röfu%ionberiinnd) 

 burdj bie bnnflere Sfifl'i'i'ii^i innn íi'eilidjen". 



íJiie SIbbiIbnngen ber jnngeii * bei 5ínninann 

 nnb etneo reifen ^. unb bveijabrigen j bei Sufe 

 niibi finb redit gut gcniad)t, nnb ftinnneii mit 

 unferen (S,remp[nron fo ^iemlid) nberein. 



Slüngcrcs 4Hännd)en ím iíluí. ((irh'gt auf Per 

 S)onQu=3nfeí Stbout) 1848, 4. 'Mai.) 



1. ©d)nabe[ [icbtbornblaugran, ,^nfen nnb 

 llnterfieferfpitie blanfd)UHu;i ; innerlid) wie beim 

 Dorigen gefnvbt. 'JlnKböbaut, 2Jínnbunnfet uub ber 

 Íaí)íe Síngcnfreifi auf blänlidjem tìvunbe blaf;; 

 íd)ii)efelgelb überlaufen, ^"^riô bunfeUinfenbraun. 

 %ü^e blaf3pomeranäengeIb, bod; aus ben Sd)ilber= 

 einfájuitten fdiimmert überall baê Slfc^bloue nnb 

 äBadjogelbc bernor. 



2. Stirn, ©efidjt, ber ©treif über bem 3lnge 

 meniger reiniweifî unb bei meitem loeniger fdnuar,^ 

 geftridielt ale beim uorigen, fo bafj Die lid)te À'urbe 

 ftetö oorl^errfcbt. ©er íiaíbmonbfötmiige GiefidjtS: 

 fied b!of3 burd) Stridieldien angebcntet. Dec fdjwarj: 

 braune 5ßacienftreif feí^r fdmial, faum 0-4 em. 

 breit, erreidjt bierunb[id)en 'Àledeii ber 'i>orberbaIô: 

 feiten faum burdi euiige ^]>ünftd)en, moburd) biefc 

 S^beite auffaííenb loeifî erfdieinen. 



íTcr ganje Dberfopf voftbraun, befonbcrö am 

 ©djeitel ftarf loeift gemifdit unb bnrd)ge[)enbè 

 fdjuiarsbvauu in bie i'änge^ geflecft; ©enicf nnb 

 ^alsfeiten lueifi, fd)iuad) roftrotf) angebaud)t, mit 

 fenntUdjem fdiroarsbrannen Gienicfftecf, melcber gegen 

 ben 9íücfen su burd) rotljbrannroeifje 3lngenfíecfe 

 unb ^^eberfäume nnterbrodien mirb. Ter bunfle, 

 ftarf mein unb roftvotb melirte Sdjiafenftreifen 

 wirb burd) einen U)eif5lid)en 3ii'íí^)<^"i"''"i" i'""' 

 ©enicfflecf getrennt, fo, òa^] Per (Srftere fid) bloô 

 mit bem breiten fd)roarsbraunen ^yelb xiereinigt, 

 roeid)eê bie Sl5orberbatöfeiten btâ jum (Vtügelgrunb 

 í;in cinfaf3t. 



3. !îer 9."lìante[ bis auf bie Dberfd)Rian3berfen 

 üiei weniger als beim 3>origen graublau, l)at aber 

 befto breitere roftrotbe ^^'e^erfanme, bie blos auf 

 ben Sdjultern unb ben gröfjten {^ngelbecleu in roft^ 



