113 



fedőkön hajolnak rozsdaszürkébo ; a különböző 

 alakú foltok, az evezők és a nagyobb szárny- 

 fedők szegesei is többé-kevésbbé rozsdással ke- 

 vertek s csak az első evező külső széle s fedőjé- 

 nek mindkét oldala tisztafehér.* 



Felülről nézve a madár erősen rozsdásszínű- 

 nek látszik, míg az előbbi öreg darab kékes- 

 szürkét mutat. Az evezők feketebarna szine is 

 sokkal tisztább, nincs szürkével hintve, úgy, 

 hogy ha a szárnyon nem volna néhány frissen 

 nőtt toll, liajlandók volnánk azt hinni, hogy e 

 madár nem rég vedlett. Mégis azt hiszem, hogy 

 ez a sólyom az elmúlt őszön sokkal későbben 

 vedlett meg, tehát a ruhája sokkal frissebb mint 

 az előbbié s ez a madár is lehet oly idős, mint 

 amaz, vagy legfeljebb egy évvel fiatalabb. 



A szárny belső tollazata nz előlibiével egész- 

 ben megegyezik, de a jellemző sötét sáv csak 

 jelezve van s az egész belső oldal jóval világo- 

 sabb az előbbiénél. 



A fakó rozsdabarnásszürke farok már söté- 

 tebb; a külső tollpároull jókora borsónyi, a 

 szélig érő folt vau a külső s ugyanannyi elyp- 

 tikus alakú a belső zászlón ; a következő toll- 

 l^áron csak 10, a 3. 4. és 5. páron 9 folt van 

 mindkét zászlón s valamennyi szennyes fehér- 

 barna, a szélek felé rozsdásan szegve; a középső 

 két fakult szürkebarna tollon páronkint hat fer- 

 dén fekvő babos folt van, miknek szine erősen 

 hamvasba hajló «legtöbbje szürkebarna gyűrűbe 

 van zárva. A legfelső (tőféli) világos foltok az 

 összes tollakon csak jelezve vannak. 



4. A test alja az előbbiéhez igen hasonló, 

 csak a rozsdasárgás lehelet erősebb egy kissé ; 

 a sötétbarna szárfoltokon a mell alján, a hason, 

 a test oldalain s a láb tollazatán sokkal több a 

 rozsdás keverék, mint a hamvaskék ; a fark alja 

 tollain csak néhány, egészen világosbarna finom 

 szárfolt látszik. 



* Ez esetben te) iát iiiár Petényi is elfogadja az 

 abortiv evezőt valódi evező tolluak, niert jelenleg csak 

 erről lehet szó. 

 A(iuila. IV. 



flrau ütieroieíieii; ani) fiuD Die iämmtlid)en j^íeáen, 

 bann bie (Sinfajfungcn ber ©cfiiinnçîen iinb ber 

 CtierfUigelbed'en nieíir-inentiiier init Jfoftbraun i^e^ 

 mifdit — auôi^cuoinmcn ben äußeren Sannt ber 

 crften ©d)nnngc iinb bie beiben Sönme ber Secfc 

 berfeíben, lueídje reiniueiB finb. * 



iíon oben anoiefei^en evfdietnt fler Ííoc^el ftarf 

 roftrotí), atfo ein ©egentfjetlbeê oben bejdjriebenen 

 ftarf bíaugrau erfdjeinenben ©rempíaree. 3lnd) haè 

 ®á)H)arabraunc ber ©djroingen ift oiel reiner oíjne 

 bem granen Slnflug beò iíorigen, fo ba'ß man 

 gíauben fönnte, einen frifc^iiermauferten 5ßogei oor 

 fid) 5U (jaben, fallò im fvfügeí nidit einige néne 

 ^ebern uorfämen. ^d) glaube öie Urfadie barin jn 

 finben, bafe biefer í>oget fiá) im oorigen ^erbfte oieí 

 íptiler üevninnferte, foígíid) ein roeit friîd)ereô 

 ©efieber ale ì)a^ uorige (Sreinplar fjat, nnb babéi 

 eben fo alt lüie jener fein fann, ober bödiftene um 

 ein ^aí)x jünger. 



!?ie Untevflügeifeite mie bei bem îîongen, nur ift 

 ber d}arafteriftifd)c bnntte 3Jcittclftreif bor bebentenb 

 fc£)mä(cren ©d)aftflede [)aI6er bloô angebentet. 

 Überfianpt mar bic gange Unterftiigelfeite tiiet tid)ter 

 aia beim 33origen. 



!i)er ftavf büfterroftbraungraue ©^roons fiebt 

 aber etroaê bunfer anè; baô än§erfte J'^'berpaar £)at 

 11 erbfengrofîe, lueift and) über ben ©aum fid) er-- 

 ftredenbe 3ïanbf[ede nnb cbenfoinele lillnpfenflede 

 auf ber ^nnenfal^ne. 2íuf bem näd)ften '^aat finb 

 es bloS ii)rcr 10, auf ber 3., 4. unb 5:ten beiber: 

 fette y Querflerfe, bie atte fd)mut.ig meipbraun, um 

 bie 9{änberroftrot[)einge[aifeu finb; auf ben 2 mit: 

 telftcn iveberii, ioe[d)e am büfterften gefärbt finb, 

 liegen läiujo beo ©d)aftes beiDerfeitS 6 5!3ol)nen-- 

 fierfe in id)iefer 3iid)tnug; fie finb — bie Unterften 

 auegenommen — alle in ©raubraiin etngeíd)lofíen 

 unb ift ifjr 2BciJ3brauit ftarf Düftergran luitermifdit. 

 Sie oberften Àdeden finb an ben fäntmtlidjeu 

 ©d^mansfebern btos angebentet. 



4. '3)er gauje Unterleib bem beè 3.sorigen red)t 

 äi)nlid), nur ift ber roftgelblid)e 3inl)and) etioaé 

 fenntlidjer; bie önnfelbraunen 3d)aftfied'e Der 

 Unterbruft, beò äianc^es, ber l'eibfeiten, foioie ber 

 ©d)ienbein:nnb.C^ofonfcbern baben beiÄieitcm mel;r 

 Sïoftbraun nnb ïlfoftgelb mit uiel lueniger Üei; 

 miid)ung uon Slfdjbiau, roobnrd) alle -^íiiíiiiingen 

 beê Untcríeibeö röthtid)er fid) barftellen. 3(nf ben 

 Unterid)iiianäbod'en finb btoâ fdjutntng lid)tbrann= 

 üd)e @d)aftftrid)etd)en tjie nnb ba bcmertlid). 



* 3" bieiei» Snlle ijält \ajan aljo aiidj ipetciiyi bie 

 evfte, afcottiuc (2d)tinnge für eine iintflic^e ©cfirountifeber, 

 beim l)iet tami nur non biejer bie 3iebe fein. 



1.-) 



