114 



Öreg nőstény májusban. (Lövetett az adonyi 

 szigeten 184S. május 3-án ; párja volt a május 

 4-én lelőtt hímnek.) 



1. A csőr töfele világos szarudad-szürkeliék, 

 eleje s az élei szarukékcsfeketék s e szín lassan- 

 kint megy át a tőfél színébe ; a száj szaruja 

 világos szürkekék, a toroknyilás kékesen vörös- 

 sárga, hátrafelé erősen violába hajló ; a viasz- 

 hártya s a szájzug bádg.yadt hamvaskék, csak 

 gyengén van sárgással futtatva ; a szem kerülete 

 vörösesen kékszürke s csak a szemzugokban 

 sárgás egy kissé ; a hosszú pillaszörök s maga a 

 pilla is fekete. 



A szemcsillag sötét lencsebarna. A láb fehé- 

 resen szennyes czitromsárga s e színen még 

 áttünik a régebbi kékes szín, sőt a pikkelyek köze, 

 nemkülönben néhány pikkely is kékszürke. 

 A karmok szarufeketék; n. láliujjnli talpa sárgás 

 kékesszürke. 



JL'íjyzd : Meglepő, hogy ennek a nősténynek, 

 bár szemének kerülete s a viaszhártyája jócskán 

 sárgás, a lábai mégis sokkal inkább fehéreskékek 

 mint a május 2-án lőtt híméi, mely utóbbinál 

 fordítva áll a dolog, vagyis a láhai sárgák s a 

 viaszhártyája s a szemkerülete kékes. Vagy az 

 következik ebből, hogy az említett részek színe 

 nincs a korral összefüggésben, vagy, hogy a csőr 

 és láb színe nem egyszerre változik át sárgába, 

 vagy végre, hogy e részek szineződése a madár 

 individualitásától, esetleg az égalji viszonyoktól 

 vagy egyéb életkörülményektől függ. 



Úgy látom, hogy a nőstényeknél az említett 

 részek csak később sárgulnak meg, mint a hím- 

 nél, és akkor is mindig megmarad a kek színnek 

 némi nyoma. 



± A homlok s a pofa tája szennyesfehér, 

 előbbi sűrűbben, utóbbi ritkásabban feketén vo- 

 nalozott; a jól látható barkó bádgyadt színtí^ 

 4_6 J-n, 11. széles ; a szem mögött induló sötét 

 sáv 8 a nyakszirtfoltja alig látszik ; a fej teteje 

 szennyes febéresrozsdás alapon oly sűrűn fakó- 

 barnával foltos, hogy tulajdonképpen ez utóbbi 

 az alapszín ; a nyakszirten s a nyak felső részé- 

 nek oldalain a rozsdásfehér szín az uralkodó. 



^Itcs tíulnlu-lu'n im illái, ((irlciít auf ^cr Toiuui^ 

 3nfeí 2lboiu) 1848, 2. Diai. éaè ^^ärcöen öce 

 SDMiind^eiiâ nom 4:ten 3)tai.) 



1. ®runbf)äifte bcê ©d)iiabclô lid)tI)oriuírau(ihiu, 

 3?orber[)älfte unb ©d)iiciPcii lionUiläuIidiidiuiarj, 

 meid)' ie|terc ^-arbe fid) (\co,(\\ Pen Sd^nabclgrunb 

 ju atlmäf)(iii iiie (^irauldaiic mn'lifvt; bic [lovnicicn 

 3:^l)eilc bcö ílíuiiöcö liolliU'iiiiMau, Per i)îad)t'ii bíaii: 

 lid) rotögelb, uad) I)iutcu l)iii ftarf inê ^íioíettbíaue 

 üdergelenb; 3Öad)íí)aut uiib bic "JJÌuubunntct b(af;: 

 afdiblau, mir tueuiii gt'Il'l'i-''' überlaufen: 3(uiien= 

 iiiiiûiebunç; rötbtid) blaui^roii, mir in den ilncien= 

 unnfein etioaô c\clbíid) übcrianfen: bie hiiuien 

 iJBintpevn, fo aud) baô ii'ibdien fdimars. 



Vivio bnnfellinfenbrann. 



güfie roeifetid) íd)mu|ig5ÍtroneiuieIb, mit bie imb 

 ba burd)fd)immernbem 3lfd)b[au beo luivigen ^sabveo ; 

 ja fogar etii,^ehie òd)uppen unb Sd)iibev, iinb bie 

 fammtlid)en ß-iiifdinitte berfetben finb blangrau. 

 Sie Srntten í)ovníd)U)ar5: 3el)enfoI)Ien Íd)miitú9 

 gelblidiblaugrau. 



iiemerfuiig. Sonbevbav, bafi bei biefemäBcib= 

 d)en, iiai, fd)on äiemlid) gelblid)e ilugenumgebung 

 nnb aBadicdittut befitU, bie /Vüfíe bei meitem mebr 

 lueifjblau finb, üIc. bei bem î)iiinnd)en nom 2=ten 

 53íni, bei meídiem im föegentbeil bie f^ufje gelb finb 

 unb bie Sfngcmimgebuug nnb bie il'adiobaut bläu= 

 üd) erfdieint. (So fdieint bemnadi, bafs entiueber bie 

 gelbe ober blangrane îvarbe ber genannten S'[)eile 

 ju einanber in feinem vegelnuifúgen 'iíeríjnítniffe 

 bejüglid) beo iHltevc bec- iíngelö fteben, ober, ta^ 

 bie pfee nielleidit bei tmrvndeiibein Îllter fid) eí)ei- 

 gelb förben, alo bie äBad)eI)ant, ober M^ eè beibe 

 feine fidieren Sleiinäeid)en finb nnP ibveilbäiibeningen 

 entmeber non ber ^"biinbnalität ber äUigel, ooer 

 non flimatifdieii unb anbcren Sebenöuerbaltniffen 

 abl)nngen. 



(£•5 fdieint mir febodi, bafi bie iyeibd)en bie gelb= 

 tid)en Sdinabelnmgebuiigen nnb Aiif?e fpäter erl)af= 

 ten, nnb and) bann iinb Oiefe nie fo intenfin gelb, 

 mie bei ben l'iäniu'beii, fonbeni eo berrfdit baö 

 33Iaugraue ftetô nov. 



2. Stirn unb ©efid)t fd)mutugmeiJ3, erftere bid)ter, 

 letsteres ipärlid)er fdimarjlid) geftrid)elt: ber febr 

 beutlid)e ä^acfenftreif blafs, -1 — mm. breit; bor 

 t)inter bem 3íuge beginnenbe buntlc Streif, als 

 aud) ber ©cnidftcd gang nnbcbeutenb. 5)er Dber= 

 topf ift auf id)mntiig loeifîrotbem «nmbe fo bid)t 

 mattbrann gefledt, baf; eigeutlid) biefe J-arbe nor= 

 í)erríd)t. 2)er roftgeIblid)roeif5e lid)te gied auf Pem 

 3îaden nnb nod) mebv auf ben Cberl)aIêieiteM febr 



I bebeutenb. 



