117 



foltjuk van; ugj^anilj^en foltjuk vau a sárgás- 

 fehér farkalja középső, legrövidebb tollainak, 

 míg a leghosszabb tollak hasonló szinű foltjai 

 nagyobbak s alakra a lándzsás és a harántos 

 folt között állnak. 



Egy éves hím : (a budai hegyekben, a Liijót- 

 mezon szedték ki a fészekből s Dreher István 

 múzeumi szolga nevelte fel). 



1. A csőr töve halvány szaruszürke, hegye 

 kékfekete ; a szem kerülete, a viaszhártya s a 

 lábak már jócskán sárgásak, mi tekintve a ma- 

 dár fiatal voltát, arra enged következtetni, hogy 

 az említett részek kék vagy sárga volta nem 

 függ mindig a kortól, hanem a madár egyéni- 

 ségétől, életmódjától vagy esetleg a véletlentől ; 

 különösen a fogságban tartott darabokra nézve 

 áll ez. 



2. A homlok, a szem fölött haladó vonal s a 

 pofa igen gyengén rozsdásan szennyesfehér, 

 sűrűn barnafeketével vonalozva ; e vonalak a 

 szem előtt fekete negyedkörös foltot alkotnak s 

 a halánték táját egészen elsötétítik; a megszak- 

 gatott barkó három soros feketebarna, rozsdásan 

 szegett tollakból áll. A fej teteje rozsdásvöröses 

 alapszínét a feketebarna hosszanti foltok majd- 

 nem egészen elnyomják ; a nyakszirt rozsda- 

 sárgásfehér, a fekete nyakszirtfolt már meg- 

 lehetősen látszik; a nyak hátulja s oldala 

 majdnem egyszínű feketebarna, s ezek a madár 

 legsötétebb részei. 



3. A dolmány feketebarna, igen kevéssé bar- 

 násszürkével futtatva; csak a valli tollak van- 

 nak szélesebben világossal szegve, a többi tollon 

 alig van szeges ; az első- és másodrendű evezők 

 barnásfeketék, utóbbiak világos rozsdabarnás- 

 fehér szegésüek, előbbiek belső zászlójukon 

 rozsdasárgával vannak harántul foltozva; a hát 

 alja is olyan mint a dolmány, s itt is alig látszik 

 a hamvas lehelet. Hiányzanak a dolmányon az 

 öreg madárra jellemző világos babosfoltok s 

 még a harmadrendű evezők belső zászlóján is 

 csak pontokként jelentkeznek. 



A szárny belső tollai — a leghosszabbakat 

 kivéve — mind barnák, úgy hogy az ismeretes 

 szögletes sávról szó sem lehet, mert az egész 

 szárny belseje sötét, s e színt csak a halványan 

 rozsdás szegesek s szemfoltok szakítják meg. 

 A szárny külső széle rozsdasárga, feketebarna 

 hosszanti foltok soraival díszítve. 



A leghosszabb farokfedők hegyén széles rozs- 

 dasárga végfolt s külső zászlóján ugyanily színű 

 szegésfoltok vannak. 



ffiínfabrigcs íHiinndicn. CSaefeíbc iinirbe am 

 Seopolbâfelîi, im Ofner ©elnrcj auê bem ■Jíefte 

 iietjobeu unb nom S^abinetêbiener St. Sveíjcr 

 eräocjcii). 



1. ®er (£d)uatH'l am Wninbc bíafe^onigrau, au 

 ber SpiÇe btnufcljiüarä; Shigcnfreife, 3i>ad)ô()aut unb 

 güfíe ídion jiomlid) aclblidi, alfo uiiebev ein 33euieiè, 

 baf3 bas fvnljcre ober fpätere ©cUnuerben, ober 

 längere 33íangrantilei6en biejer "Sí^eile bei biefem 

 gaífcií blofí anfällig íinb nnb gröfitentíjeilé Don ber 

 Snbiuibnalität abljilngeii, alfo and) feine fidjeren 

 3eid)en beè Stfterê finb, am roentgften aber bann, 

 loenn ber ^ogel in ©efangenídjoft crsogen untrbe.. 



ü. Stirn, Bügel inib Üßangcn fdjunifeigraeiB, 

 taum merflid) roftgelbltd) überl)aud)t nnö überall 

 ftarf brauníct)iűarügeítrid)elt; biefe Striáieín bilben 

 Dor bem 3luge einen fdjiuarjen SBierteffreis unb 

 färben bie 2d)läfengegcnb ganj bnnfelbrann; 

 ber ftellenmeife unterbrod)ene SBartftreif befte£)t auè 

 3 aîeifjen fdimar^branner ??ebern. ®er Dberfopf auf 

 roftrbt[)(id)em ©runbe iiorI)crrfd)enb idjroarjbraun, 

 längsgefledt; ©enid roftgelbmeif;, fein id}iüarä= 

 brauner %leâ fdjon jiemlid) angebeutet; ijinterljalê 

 einfarbig fdiroarjbrann, i)icr nnb an ben .^lalöfeiten 

 ift ber aîogel am bnnt'elften. 



3. Ser 9JîantcI gröf5tcntt)eite fdjioaräbraun, faum 

 ctroaè brännlidjgrau angeflogen; nur bie @d)nlter= 

 febern baben breitere, tidite (Sinfaffnngen, bas 

 tìbiigc Slleingeficber fanm etroae gefäumt; bie 

 ©dirotngen l=tcr nnb •:i=ter Orbnung brannlid)= 

 fd)TOarä, erftere auf ibrer^nnenfabne roftgelb^quer^ 

 geftedt, leßtere lid)t rúftbrannlidjaieif? gefäumt; 

 llnterrüden bcm 'JJfantel gleid) gefärbt, fanm fidjt: 

 bar blaugran angeljand)t. (Se feljlen bei biefem 

 (Sremplar bie, bie alten iiUigcl fo d)ürafterifierenbeu 

 lidjten SBobneuflede ber ÍJÍantelfebern, ja fogar bie 

 lidjteren Duerfleden auf ben ^nnenfatjnen beö 

 <ginterf(ügeio finb blos alö ^^innfte augebeutet. 



Dimere gliigelbeden — bie (äugften anôgeimm^ 

 nu-n — aUe braun gefärbt, fo, baf; ber befannte 

 minfelige Streif nidjt ju feben fonnut, ba bie gauje 

 VS'lügelinnenfeite einfarbig bnnfel erfdjeiiit nnb biefe 

 ^■arbc nur bnrd) lid)troftfarbcnen Ginfaffungen unb 

 Slngenfteden untcrbrod)en wirb. ^In^erer glügelranb 

 roftgelb, fdjuuu'.ibraun in bie l'änge gefled't. 



Xk längften Dberfdjioanobeden baben breite roft= 

 gelbe, roftrotb begrenzte ©pi^enfänme nnb auf 

 i[)ren ílnfeenfabnen roftgelbe 9ianbflecfe. 3)ie roft= 

 roll) gcfäninten Sd)manäfebern bnnfelbraun, merf- 

 lid) fdimnlig roftgran angeflogen; bie (ínbbinbe [;ell= 

 roftgelb, roftbraun eingclaffen. 2)ie 5roei mittleren 

 gebern ò^^igi"» IVine Spnr liditer Ài^'dcn, bie näd)ften 



