127 



kapcsot alkotnak ezen újabban fajilag elkülöní- 

 tett kétféle sólyom közt? 



Az volna teliát a feladatunk, hogy a F. sacer 

 s a F. Feldeggi-nek egymáshoz való viszonyát 

 megállapítsuk. Oly csekély ugyan az anyag, mely 

 rendelkezésünkre áll, hogy a kérdés végleges el- 

 döntéséről álmodni sem merünk, de mégis meg- 

 kísértjük a dolog tisztázásához módunkhoz ké- 

 pest hozzájárulni. 



Az ilyen egybevetés első feltétele az, hogy 

 mindkét félnek egyéni fejlődését is megismer- 

 jük. S épen ez ütközik a legtöbb akadályba. 

 Ezek a sólymok aránylag ritkák, nehezen figyel- 

 hetők meg, a bőrgyűjtemény ezenkívül soha sem 

 adja az egyéni fejlődésnek tökéletes képét. Még 

 a minden életkorból összeállított sorozat sem, a 

 mennyiben ez természetesen csupa külön egye- 

 dekből került ki s mert épen ezért nem tehetjük 

 fel biztosan azt, hogy ezek az egyedek mind tel- 

 jesen egyenlő fokozatokon érték vagy érték volna 

 el a fejlődés tetőpontját. Elő alakoknak évek 

 során át való szemmel kisérése volna szükséges, 

 hogy megértsük azt a méretekben s színekben 

 való roppant változékonyságot, a melyet épen 

 a kerecsennél s a rokon sólymoknál tapasz- 

 talunk. 



Az anyagról, melyre vizsgálataimat alapítot- 

 tam, soraim végén számolok be. Előbb az össze- 

 hasonlítást adom a következőkben. 



Falco sacer, Briss. (1760.) 



F. sacor, Gm. (1788.) Schlegel etc. 

 F. lariíirius, Pall. (1811.) 

 F. saquer, Heugl. (1869.) 



Petényi a kerecsenre a «laniarius» kifejezést 

 használja s azt Linnétől származtatja.* A Linn. 

 Syst. XII. javított kiadásában azonban csak egy 

 F. sacerről s egy F.lanariusról van szó. Azt kell 

 hinnem tehát, hogy mint előtte mások, úgy 

 Petényi ís hibásnak, érthetetlennek tartotta a 

 lanarius nevet (lana ? = gyapjú ?) s laniariusra 

 (lanio = szakgatok) változtatta meg. Ujabban 

 bizonyossá vált, hogy a lanarius nem a lanaból 

 vagy lanioból, hanem a régi sólymászok «Lan- 



* Lá.<jd a «'J'ársalkoiló» XIV. évlblyamát p. iJdO. 



pterin liegt cine lüiditige í^íjntfadic. Wuvx mufj 

 iiämlid) auf òie iíermutíiuiuT, fomineii, Sa^ jene uoii 

 ^^íetóiu)i bcjdjricíieiien govmeu ben natüvlid)eit 

 Űíievgaiig jiuiídieii biefen jroei, neueíteiiö luieber 

 fpccififd) iictrcnutcu ^'^ífeu neraníd)au!id)en. 



2)te álufűcibe umve beiiinad) hai> cjegeiiícitige S5er= 

 í)aítniB bee F. sacer unb F. Feldeggi fcftjufteUcn. 

 Dbuio[)[ bas 'Bìatcrtafe, rocídics une jur iUn-fügung 

 fteí)t, bennafjen gering ift, òa^ luir üon einer enb; 

 giltigen (Sntfdjeibung ntd)t einmal träumen fön= 

 nen, i)erínd)en mir bennodj an bie ©rfíarung biej'er 

 g-rage, fo roeit co unó niög(id) ift, íjcranjntreten. 



5?ie erfto ikbiiiguug ciiu'r füldjen 3]erg[eid}ung 

 ift bie genaue Eenntnife ber inbioibneuen Entraide: 

 lung. 2)od) gerabc biefe ftofìt auf ^iemoiften .(Qinber-- 

 niffe. Tie ermäfjnten Ralfen finb nämtid) nirgen^ô 

 ijäufig, baju fd)mer ju beodadjten unb eine 23aig: 

 fammiung gibt uno non ber inbinibnellen (Snt= 

 mid'eíung nie einen üolífommeneitíBegriff. Sind) bie 

 ano aílon l'ebenèaltern ^ufaiiunengeftellten Serien 

 nid)t, roeit fie natürlid; auô lauter einseinen ^nòu 

 üibnen (iefteí)en, auf Ornnb rocíd)er man mit ©id)er= 

 Ijeit nid)t baranf folgern faun, bafì fie alle auf gan^ 

 gleid)eu Stbftufungen ben (Sipfelpunft iijter ©nt= 

 nnd'ctnng erreid)ten ober erreidjt ijätten. Jfùrt: 

 roälireubee SBeobadjten [ebcnber ^nbiuibneii roärc 

 nottjroenbig, um bie Urfadjcu jeuer ungemeinen 

 ©d)roanfungen ber íliaa^e unb ber garbentöne ju 

 erfennen, roe(d)e gerabc bem SBürgfalfen unb feinen 

 -i?ermanbteu eigen finb. 



iDaeÍJÍateriaíc, auf roetd)eê meine Unterfud)ungen 

 fidjgrünben, entmidelte id) am iSnbe öiefeo ©d)iuf5= 

 roorteê. 3>or illlem möge bie í^ergleidjung felbft 

 folgen. 



JFalco sarcr, )Bri5s. (17ß0.) 



F. sacer, (Sin. (1788), ©c^teget, k. 

 F. lanarius, ipall. (1811.) 

 F. saquer, ^eiigl. ilSßO.) 



^seténi)i beseidinet ben SBürgfaífen mit bem 

 ^Jiamen F. laniarius Sinn.* ^jubem aber in ber 

 XII. ßbition ber Sinn. (3i)ft. nur ein F. sacer unb 

 ein F. lanarius '^n finbcn i|"t, fo muf5 id) eô glauben, 

 òav^ '^eténxji, mie nor il)m aud) aubère, Sen 

 "ìliamen lanarius (lana? = iÖoHe?) für fe(;ler-- 

 t)aft, für unrid)tig l)ieít, ha[)er benfelben auf 

 laniarius (lanio = äcrreif^en, äerfleifdjen) üer= 

 änberte. 3« neuerer ß^i' erroieê eê fid) aie geroif;, 

 bafi berciarne ulanarius» rocber ano «lana», nod) 



* Sietje (i'L'ársalküJú» (XIV. 3iV V- ááO). 



