131 



Alábbiakban a F. Feldeggi név alatt tisztán 

 csak a Balkáu-félszieeti formákat értem. 



A szinezeti fejlődés menete ilyenforma : 



A jialal ìiìuddr homloka fehéres ; szeme fö- 

 lött vag}' halad világos szalag, vagy nem; a 

 szerint mennyire szélesek e rész sötét szárfolt- 

 jai ; a iejtetö s a nyakszirt tollai sötétbarnák, 

 rozsdásan szegve, de lígy, hogy a sötét szín az 

 uralkodó ; a dolmány barna, világos szegé- 

 sekkel ; a barna farok 2 középső tollán ren- 

 desen nincsen világos folt, s a többin is csak 

 aprók állanak páronként szemben; a sötétbarna 

 barkó rendesen jó széles; a test ulsi') oldala fe- 

 hér, valami szennyező lehelettel s csupa hosz- 

 szanti barna foltokkal van rajzolva. 



A lováhhi fejlöiics ilyen változásokat mutat : 



A fejtető 8 nyakszirt szárfoltjai keskenyeb- 

 bekké váltak s ezért a rozsdás alajiszín mind 

 több tért nyer ; a dolmány barna szinén bizo- 

 nyos hamvasság jelenik meg, s e mellett a leg- 

 több tollon világos, egy vagy több harántos sorba 

 rendezkedő foltok lépnek fel, de a melyek még 

 nem olvadtak egybe ; a farok világos foltjai meg- 

 nagyobbodtak, harántul megnyúltak, de még 

 nem alkotnak összefüggő szalagokat ; a barkó 

 esetleg már keskenyebbé lett ; a test alsó olda- 

 lának rajzai is megfogyatkoztak, finomabb szár- 

 foltokká, helyenkint cseppalaku, másutt részben 

 harántosan nyúlt foltokká változtak. 



Az örefi m,adáron még tovább tökéletesedtek 

 a szinek. Még pedig : a fejtetőn s a nyakszirten 

 most már a rozsdás szín teljesen dominál, mi- 

 vel a sötét szárfoltok igen finomakká váltak ; 

 a fejtető világosodása folytán a szem fölött 

 haladó sötét vonal is jobban szembe tűnik, a 

 mennyiben e helyen a sötét szárfoltok szé- 

 lesebbekké Itttek; a dolmány hamvas lehelete 

 teljesen kiszorította a barnát, úgy, hogy ez a 

 rész most már kékesszürke ; tollainak harántos 

 foltjai pedig már teljesen összeolvadtak s ezek 

 is felvették a hamvas leheletet; ugyanez történt 

 a farok foltjaival is : harántos szalagokba ol- 

 vadtak s hamvas lehelettel húzódtak be. A barkó 

 már talán csak nyomaiban van meg ; a test alsó 

 oldalának rajzolata egészen finom szárfoltokból, 



Sut roeitercn SSeríaufe biefeâ ©djlnfemorteê vtx- 

 ftefje idi unter F. Feldeggi ausíd^Iiefeítd; bic baU 

 fantid;c J-orin. 



^ie ?yttr(iciientundc(ung ift im ©rofìeii etnia bie 

 foíi^enbe : 



Xcï i u lUì e ÎN (^ e ( (jat bte Stime idcíb; über 

 beni 3liii}e pflegt cin tid;ter otreif jn5ie()en, eô feíjlt 

 berfelbe niiá) roofit, je uad) ber '-öreite der Dunfíen 

 Sd)aftftvid)e; biejyebern beò Dberfopfeô unb'ííacfeiiö 

 buiifelbrauii, roftig gefantet, bod) jo, baf3 tiie t>uiif[c 

 îyarbe fletè uoríjerrfdjt; tier 3)îantel ift braun, mit 

 íidjten Ëiufaffungen; an ben jmei mittelften ívebern 

 bea braunen ©dimanjeê gibt es mir ©puren von 

 lid)Un ^-lecfeii unb aud) an ben übrigen ^Çeberit 

 ftetjen ilirer bloâ f'Ieine einanber paanueife gegen= 

 über; ber Dnnfeíbraune S.Micîenftreif geuúiíjiiíid) 

 äiemlid) breit: &ie Unterfeite beò SUh-perí loeif;, bod) 

 ftetâ mit einem fdjimiliiigen 3ínfíug; iíjre ßeidjnung 

 beftebt nuè braunen Sängefleden, meldje oft — mie 

 and) beim jungen F. sacer — îiic 3l>eicf)en ganj 

 ucrbiinfein. 



Sie n) e i t c r e ß n t m idei u n g nieift bie f oI= 

 geuben îserauberiingen auf: 



Tie biintleu 3d)aftflerfe beo Cbcrfopfeô unb 

 Sîadenê finb jn ©unften ber [id;ten, roftigen föruub= 

 färbe fdjmnier geiuorben: auf ben 3)iantelfebern 

 erfd^eint ein graulid)er 3ínfíug, ba,^ii lid)te, in ein; 

 ober mei)rfad)e 9ïeii}en fidj orbnenbe Àleefen, nield)e 

 fid) aber nod) nid)t gänätid) Bereinigten ; bie Iid)ten 

 ^-(cden beè 3d)œanjeâ roerben gröfjer, breiten fid) 

 in bie üucre nuô, bilben aber nod) feine äufamnien= 

 t)nngenben SHuerbänbcr; ber 23aá'enítreif ift mand): 

 mal fdioii rierfd)inäiert; iäinintiid)e 3t-'id)nuiigen ber 

 Unterfeite luerDen geringer, geftalteten fid) tl)ei[ô 

 ju feinen ©d)aftftrid)en, tíjeile su ti;ränenförmigen 

 ober t[;eiiiüeife in bie Cuere nerlängerte glecfen. 



33eim alten 'B o g e f ift bie ^^örbung nod) weiter 

 entmideit: 3luf bem Dberfopfe unb 3ïacfen Doininirt 

 nun bie roftige garbe üollftänöig, ba bie bnnfien 

 Sd)aftfieifebIo5 als feine Strid)e fidi barftellen ; M% 

 Xiid)terii)erben ber benad)barten '^iartien unP bie 

 3in6breitnng ber íd)uinríltd)en ©d)aftftrid)e mad)en 

 einen bunfleiiDberaugenflreif beinerfbar; ber graue 

 Stnfiug beò 3Jiantelô bat bas 33raune fdjon üoll: 

 ftänbig uerbrängt, fo baf; biefer S;[jeit nnnme[)r 

 blänlidigrau erfdjeint; bie iid)ten gleden ber 

 33íantelfeíern fino fd)on gäujlid) in C.uerbdnber 

 uerfdjinoljen, u)eld)e aud) ben graulidjen 3lnflng 

 aufnaljmen; baffetbe gefdiai) mit ben j^íeáen beò 

 ©d)iüan3eo: fie riereinigten fid) in Dnevbänber unb 

 überwogen ftd) graublau; ber á3acfenftreif ift mir 

 mei;r in Spuren uortjanben; bie 3^i<i)"i'»Ö ber 



17* 



