i:!(i 



S most beszámolok az íiuyagról, molyre az 

 összehasoulitá.st alaj)ítottam. 



Praejjaratiim 16 drb volt előttem, még pedig 

 1 1 drb, valószínűleg csnj)a Magyarországból 

 való sacer. közte 1() drb a Nemz. Muz. tulaj- 

 dona. Petényi típusai közül már csak egy is- 

 merhető fel biztosan, de az az egy igen érdeke- 

 sen egyesíti a sacer s a Feldeggi típusának 

 jegyeit. Feje, melle s farka a saeerre vall, gatyája 

 ellenben palaszüi-ke alapon erősen haráutiíl 

 csíkozott, dolmánya telve vnn részint élesebben 

 kiváló, részint elmosott harántos szalagokkal, a 

 fari. fedői,' meg egészen a. i'éii Felileygi mintá- 

 jára vannak palaszürke alapon feketével ke- 

 reaztbc scU'Ozwi. 



Falco Feldeggije csak kettő van a Magy. 

 Nemz. Múzeumnak s e miatt a M. Orníth. Köz- 

 pont lihurituiii dr. LoRENz-hez a bécsi udvari 

 múzeum állattári őréhez fordult, ki szíves is 

 volt 3 drlj, Dalmácziából való F. Feldeggít kül- 

 deni. A mellékelt I. színes tábla o három darab 

 egyikét ábrázolja, (Parreistől való.) Sajnos, ez 

 sem adja a teljesen tipikus, vén Feldeggi képét, 

 a mennyiben csak közepes korú madár, a mely- 

 nek dolmányán a hamvas szín még nem szorí- 

 totta ki a fiatalt jellemző barnát s farkának 

 szalagjai sem fejlődtek még teljesen ki (a vázla- 

 ton Y. számmal jelzett állapotban vannak.) 



j\livel az Orníth. Központnak tud(Miiása volt 

 arról, hogy a leydení Múzeumban megvan azon 

 Feldegg-sólymok egyike, a melyeknek alapján 

 Schlegel a típust felállította, megkérte a neve- 

 zett Múzeum állattári osztályának őrét, dr. Büt- 

 TiKOFEií-t, hogy leg,yen szíves a kérdéses darabot 

 megküldeni. A leydení Múzeum szabályai értel- 

 mében azonban ez, mint «typus», ki nem ad- 

 ható s azért Büttikofer J. '.1 fényképfölvételt ké- 

 szített a nevezett niadárr('il s azoka-t kimerítő 

 színleirás kíséretében küldte meg.* A képek 

 egyikét itt adjuk : 



* Mcgjegyozzük u/.imliiin, hogy en a pcMdúny skiii 

 liiiitatja a F. Feldeggi igazi típusát, iiii\cl még iieui 

 egészen kil'ejlett iiiadár. Az igazán jellemző vén hím, a 

 melyre Sohlegel a típust ahipitotta, egy fiatal hímmel 

 együtt a prái/ai Múzeumban van felállítva; ez utóbbi 

 két darab van a Schlegel féle «Abhandlungen etc.» 

 III. füz. X. és XI. tál)láján a species típusaiként is 



Uni nun minile önö ÍJÍatcriale folöcu, auf UH>ld)oô 

 meine Untei-fncljuni^en fid) fivünben. 



í5on präpnvivten 33ältu'ii Ii^ittc id) !(> Slürf' vox 

 mir, nub 3umr 11 Stade uon uml)vid)ciiilid) hinter 

 in Ungarn erleiiteii F. sacer, beven 10 önö &\\m- 

 tl)nm bc'j Uiuv 'liât. ^iJcujeumo bilben. 'inm ben 

 '4>etéui)i'íd)en înpcn unir nnv mebv ein (ì'remplar 

 alo foldjeo fidjer 5U erfcnnen, bod) biejeô eine »er: 

 einigt bieEennjeidjen beèâBunj; nnb beo îvelbegge: 

 falfen in Iiödjft intereffanter Älk'ife. £opf, ^öruft unb 

 i5d)man5 finb luie beim F. sacer, bie ,sjofen finb 

 aber fdjon anf fdjiefergvanem fârnnbe ftavf in bie 

 r.nere gebanbert: ber "^Jìantel jeigt eine Slnjaljl 

 tbeilci fdiarf begreiijtev, tljeils uenuafdiener Dner^ 

 bänber, nnb bie b er f di m a n j b ed en finb 

 gaiij in ber ílrt beè alte n à e 1 p e g g ô f a 1 f e n 

 auf í d) i e f e r \\ x a n e m Ci) r n n b c f d) m a r u n 

 bi c G n ere g e ft reif t. 



;rsnbem baè Ung. 3{at. 91inf. niiv .iioei (Scempiare 

 non F. Feldeggi befitjt, luanbte fid) bie Crnitíioíog. 

 Centrale an ben (Snftoê beô Sienev èûfmnfenmô, 

 ^r. î.'. Sore n 3 non .Í' i b u v n a n, ber and) bie 

 Wüte batte :! ano Dalmatien Ijerftammenbe 

 Ëïemplare beo ^elbegiicfnlft'» <ì" überfenben. 9îeben= 

 ftetjenbe colorirle 1. 2:afel ftellt eineô biefer ;i gtücfe 

 bnr. Veiber illuftviert and) biefeè (Sremplar nidjt 

 ben mirtlíd) ti)pifd)eii alten jyctbeggofalfen, ba eo 

 ein bloo mittelalteö Stücf ift ( ? uon '•^arrenò), anf 

 beffen l'ianlel bie blaiilicbe Àarbe bas "iìranne nod) 

 ntdit gan^ iH'vbvänoite unb beffen ©djmanj nod) 

 feine uoUftänbig entiuidelten Cuerbönber anfioeift 

 (etnia mie "Jír. \ bes Sdjcmao). 



Ì'er Centrale aber mar eè befannt, baf; and) im 

 leijbener 3)ìnfenm ein (Vclbeggôfalfe anfgeftellt ift, 

 anf loeldien ©d)le9el feiner 3^''t angeblid) bic 

 Specieè grnnbete. Tac. ;snftitnt erfnd)te alfo ben 

 (inftoö ber ^oologifdicn ^Jlbtbeihnu) lU'uannten 

 Dìnfeuinè CTr. 3. iì ü 1 1 i f f er, er möge bao frag: 

 lid)e Grcmplar gtítigfi überfenben ; mas jebod) nid)t 

 gefdjeben fomite, loeil bao ilfufenin Tnpen nid)t 

 nevfenben barf. ,s>err (ìuftoo 'iìnttifofer liefi alfo 

 '■> 'ijJibotoö bec geimnnten 'líogelo anfertigen nnb 

 überfanbte biefe in 'iV-gleitnng einer prajifen ivar: 

 benbefd)reibnng ber (Seiitrale. &\k biefer 31bbih 

 bnngen fd)allen mir bier ein. •" 



♦ aUv beuicvteii abcx, ïittfi mici) tiicjcs Stiict nicl)t »en 

 H)irfliri)cn îiipiiS bei gdïifiig'sfnlFcn hariiellt, im e« noci) 

 fein (jrtnälicl)eiitundclte'oßrciiiplat ift. 3)U'i adttlid) liipijd)C 

 alte 3l)iniuicl)eii, luovnuf ®d)legc[ bie Species fiafitte, fteijt 

 (ommt einem jungen '))iännc^en im ïïiufeum ju il>rag 

 nnb bieie 2 (»tüctc finb in ben ® d) l e g e ffclien «ítb= 

 í)anblungcn :c.» III. .íi. Íab. X niib XI nlö ÍDpen ber 



