141 



tói szereztünk egy gebét, meghagyva neki, hogy 

 a lóval reggeli 'ó órára künn legyen a megjelölt 

 helyen. Mi is odaérkeztünk. Nekem nem tetszett 

 a hely, nem képzeltem, hogy oly óvatos állat, 

 mint a sas, odajöjjön. Egy nagy legelő volt az 

 a Száva partján, tele lovakkal, disznókkal és 

 marhákkal, melyek alig voltak 50 lépésnyire 

 tőlünk. A gunyhó azonban mesterileg volt ké- 

 szítve : 2 méter hosszú és szélességű, IV2 méter 

 mély verem volt a földbe ásva, melyben egészen 

 fel lehetett állani; felül berözsézve és elföldelve, 

 a tetejére pedig — mint a környezetén tenyé- 

 szett — friss bozót halmozva. A bejárat oldalt, 

 melyen csak hason csúszva lehetett átjutni, s a 

 dög felé három lőrés ásítozott. 



A lovat agyonlőttük, s a czigáuy értvén mes- 

 terségéhez, csakhamar lenyúzta. A dög 30 lépés- 

 nyire volt a leshelytől, azontúl pedig ugyan- 

 olyan távolságra a földre tettünk egy eleven 

 uhut, tőlünk balra pedig egy kitömött rétisast 

 (Haliactiís alhidUa. Jj.) állítottunk fel, (egy 

 olyan példányt, melyet egy lovász legény tömött ; 

 tehát desperatus alakja volt). 



Besiettünk a gunyhóba s nem fojthattam el 

 magamban egy gúnyos mosolyt ! 



Alig hogy a cognacos üveg rendre járta, meg- 

 jelentek a varjak, hogy bosszantsák a szegény 

 uhut. Sokáig károgtak, végre tisztességes távol- 

 ban megszállva közeledtek. Sokáig tartott, míg 

 az első — egy fiatal — rá merészkedett a már 

 felpufladt dögre. Ez jel volt a többinek; mind 

 bátorságot kapott, s csak néhányan, melyek már 

 hallhattak e helyen puskaropogást, károgtak a 

 távolban. Csakhamar megjelent két lioUó (Cor- 

 nus corax, L. j is, de nem akartak megszállni ; 

 egy óra lefolj-ása alatt aztán még 4 egyszerre 

 jött, s utána még egy. Sok időbe került, míg 

 végre neki mentek a falatozásnak. Eendkívül 

 mulatságos volt nézni, mint veszekednek egy- 

 egy letépett falatért ! Némelyik oly szemtelen 

 volt, hogy az uhunak farkát tépte, mások meg 

 a kitett albicillát czibálták. Nyolcz óra tájban 

 megérkezett egy fekete kdnìja(Milvìts korscJiun, 

 Qn.), utána a másik s csakhamar négyen kering- 



cines ®enbarmerie:DberIieutenaiiteê geitlid) %xüí)e 

 Die Síöíerjagb ju unternehmen. 



Sin SíufiiiiíT luar c\íáá) dereit feinen ßaui 5U 

 uníerem BnH'rfe íjerjiiöetien unb íjatte bie Oröre er= 

 ()a[ten, uni Drei Uí)r ^rüf; nn Dvt unb ©tette ju 

 fein, ino and) nur su )dbn Seit eridiiencn waren, 

 aiufrtdjtig ijefagt, mir gefiel ber gcioüljlte '-^pia^j 

 ni(i)t, benn iá) fomite nid)t glauben, baf? ein jo i)or= 

 ficiitiger äiogel, roie ber 3íbler ober fieier, fiel) 

 i)ier()er degeben mürben, ßs mar eine febr auö^ 

 gebeijuteijutnunbeau ber Saue, noli mit lueibenbem 

 §8ie^; ^ferbe, ^ornoief) mib Sd)iiHnne lunreii faiiin 

 50 Sá)ritte entfernt non uns. ;3)ie $ütte mar ganj 

 fuiiftgered)t angelegt. (ìè mar eine ©riibe uon 5roet 

 Siieter Sänge unb breite unb 1-5 5Jieter tief ge^ 

 graben, oben juerft mit ©taugen unb 2lefteii, bann 

 mit Erbe i^ugebedt unb i)ierauf frifd)eô ©eftrüpp 

 augebäuft. 3iur mit 9Jiübe fouitte man feitiuärto 

 òm^ eine fleine Ceffnuiig in iia^ funere gelangen. 

 5)em l'nberpia^e 511 gäbnten brei gut angebrachte 

 ©d)ieBfd)arten. 



®as Sß^nb rourbe erfd)ofien uno burd) ben 

 ^igeuner, ber fein ^anbioerf gut oerftanb, mit ®e= 

 fdjroinbigfeit enlbäutet; eö lag 30 ©cbritte min ber 

 §ütte. ;3ii berfelben ©ntfernung fc(5ten mir einen 

 Ul^n, unb linfe von ber ^ütte einen auêgeftopften 

 ©eeabler (Haliœtus albicilla L.) anê. (Gè maréin 

 beêperatee Gj-emplar anê ben iíünftlerbanben cineá 

 3ïeitburfd)en Ijerftammenb.) 



aSir eilten in bie ^ütte, id) fonntc aber ein 

 fpöttifdjee Sädjeln nid)t unterbrüden. Äaitm batte 

 bie 6ognac:55Iafd)e bie 3ïunie geinad)t, erfdjienen 

 id)on bie Sïral;en, um ben annen Ubu 511 iieden. 

 Sauge freiften fie mit äiigftlidiem ©eträdije iiinl)er, 

 biê fie fid) in einiger (Sutfernung feiten unb bann 

 langfamcn ©c^ritteê immer näljer unb näljer fainen. 

 ®s bauerte lange, biê bie 6ine — ein jungeê 

 ©tüá — fid) auf bas ^íferb fefete. Tkè mar ein 

 3cid)en für itile, bie mciften faf3teii ßonrage, nur 

 einige, bie auf biefem '^la^e maljrfdieinlid) fdion 

 eine arge (írfabning gemad)t bnben, bielten fid) 

 ferne unb fe(jten Das Carmen lueiter fort, iìalb er= 

 fd)ienen jroei aîaben, festen fid; aber nid^t, in einer 

 ©tuiibe folgten iljnen noc^ üier, unb fpator nod) 

 ein ©tüd iiad). Gè bauerte lange, bie fie fid) jum 

 Jrafee entfdjloffen. Go roar feljr unterljaltlid), roie 

 fie über ein jebeê l)crabgeriífene ©tüd ftritten. 

 Ginige marcii fo unuerfdiäiiit, "oa^ fie ben llbu 

 am ©tofs gerupft Ijaben, -Jliibero aber riffen ben 

 auêgefetUen ©eeabler ^erum. ©egen adjt Ul;r er= 

 id)ieii eine ©dimar^meibe iMilvus Korschun, Gm.), 

 gleid) barauf bie jroeite unb in einer furjen S^ii 



