143 



Sokért nem adtam volna, ha le tudtam volna 

 fényképezui. 



Dél felé járhatott már az idő, de a várva-várt 

 madár a bnráU.csdijü (Vidi tir moiuichiis, L.) 

 csak nem akart jelentkezni. 



Pedig a sasok és keselyűk étvágya már csök- 

 kent. Mi is elfáradtunk a nézésbe, tehát ki kel- 

 lett a halálos Ítéletet mondani : egy óriási fakó- 

 keselyűre és Ggy vén, egészen ősz, fehérfarkú 

 alhicillára esett a választás. Nekem fegyverem 

 nem volt. A számlálásra : egy, kettő, három, a 

 két lövés egyszerre dördült el ! A másik csöveket 

 nem lehetett használni a lecsapódott füsttől. 



A füst szétoszlott, s a két hatalmas állat ott 

 vergődött a dög mellett. Egy másik keselyű is 

 megsebesült, de azért, nehezen bár, mégis át- 

 repült a Száván. 



A dögön tehát ugyanazon időben volt: 



3 keselyű, 



4 rétisas, 



4 barna kánya, 

 7 holló, 



1 szarka, 



vagy 40 varjú és 



2 kutya. 



Ilyen gruppot kellene a kiállításon bemutatni ! 

 Ha bevégeztem a colonia-gyüjtést, miután itt e 

 vidéken még több a sas, mint Mitroviczon, teszek 

 itt is próbát s összevárok egy ilyen érdekes 

 bandát és lefotografirozom őket! Az ilyen 

 képet felhasználhatnék egy elhullott szarvas 

 előállításánál. Sasokat és keselyűket tudnék itt 

 lőni eleget. 



Most már lássuk az Obcdíszl^a bitrra-hnii 

 coloniát. Ide érkezve, több nehézségbe ütköztem. 

 Először is az Obedsziai Burrába,n nem volt 

 csónak (ott még halászni sem volt eddig szabad). 

 Akadt egy halász, a ki késznek nyilatkozott 

 csónakját, míg itt vagyok, — horrendum dictu ! — 

 napi 2 frt használati díjért kölcsönözni ; persze 

 kikergettem ! 



biefe ©ruppe! ^á) l)ättc um oicd'ö nic[)t i^cgeku, 

 menu idi cine pf^oiotjvapljitclje 31ufiia£)me ijätte mx- 

 ueíjineu fbuneu. 



Sie Beit roar íd;on flcgeu ïïlîittaç^ Dürciefcíjritten, 

 aber Sor emiattete isoget, ber £utteiui,eier (Vultur 

 monachus L.), moilte uid)t erfdiciucn. 



'3>er 3ippetit herìlblcr unb Weier nevininbertc fid) 

 íd)on, aud) roir umreu ber Scene ninbe, co mnfìte 

 òa^ S^obeeurtíjeií c;\efätlt luerbeu. llnjere 3Lìal)( fiel 

 auf einen riefigen Picier nub auf einen uralten, gauj 

 grau geroorbeneu ©eeabier mit fdjneciüeifseui Stofee. 

 Sei) ijattc fein Oeiueljr mit. ®ê lourbe gestii)!!: eine, 

 sroct, brci unb beibe Sdinffe fnaííten in bemfetben 

 3(ugenblicfe! iî'eê grofsen 9iaud)Cö roegen fonntcn 

 bie sroeiteu l'äufe nidjt benü^t roerben. 



^ev i:1faud) flieg empor, jertbeiite fid) unb mir 

 fairen 5U)ci mäditige 3:ijierc mit bem Xobc ringen. 

 (Sin jmeiter ©eier rourbe aud) «errounbet, biefcm 

 geiang eö aber, objmar mübfam, über bic Saue ju 

 äieljen. 



3(uf bem l'ubcr befanbeu fid) ju gieidiei ^cit 

 folgenbe î;i)icre : 



3 ©tücf ©eier 



4 « Seeabier 



4 « idjroarje 'iDîilane 

 7 « Külf'rabcn 



1 « (Sifter 



etlid)c 40 Stürf ilräljcu uub 



2 ©tüci »Qunbe. 



©ine folcbe ©ruppe folíte num auf ber '}[né= 

 ftellung jur ©diau bringen! 'ii.ienn id) ba'j 33iaterial 

 für bie (Sotoiiie gefanunelt t)abc, mcrbe id) bicr and) 

 einen ìierfud) mad)en unb ba l)ier ntcí)v 9lbler uoi= 

 Ijanbeu finb ale hi ilìitruui^, l)offe id) eine cbenfo 

 grofîe unb mannigfaltige ©cfcllfcbaft äufammeu^ 

 anbringen, meld)c id) baiui pbotograpbiren merbe, 

 um bao 33ilb bei ber Tarftcllung eiiico erlegten 

 .s)irfdjen naturgetreu ucnocnben ju tonnen. 3lblcr 

 uub®eierfbnule id) Ijicrorto in geuügenber i'lnjaljl 

 erlege)!. 



3lber je^t fe^en unr nacb ber Obebejf a tìarru: 

 (S û I It i e. .'òier a)u_\clangt, ninfUe id) mit ))uuu'l)cn 

 Sdjiuicrigfeitoi fämpfoi. (Srftoio unir in ber 

 Cbebejfa^Siarra fein .Sïal)!i uorrátljig ^bafelbft ift 

 fogar bíe ívifd)erci uerboteu). (Só ))ielbete fid) ,^mar 

 ein (Vifd)er, ber fid) geneigt erflart Ijutte, fciuen 

 £al)ii für bie ^eit meines ^icriueilena per Xao, um 

 ben ^reiê non 2 fi. ju überlaffeii, ben l)atte id) für 

 fciìie uiiucrfcbämte^orberung natürttd) ganj eiitfad) 

 bauongcjagt. 



