153 



Hogy a ((kegyetlen ját(:'k»-nak véget vessek, 

 az uráli baglyot, mely az üldözési vágytól el- 

 kapatva, közeledésemet észre sem vette, közvet- 

 len közelségből lelőttem. Igen sötét színezetű 

 hím volt, melynek még volt annyi ereje, a 

 mikor a földről fölvettem, hogy a tollas lábának 

 tűhegyes karmait mél_yen a kezembe vágja. Erő- 

 sen vérző kezemet csak akkor eresztette el, 

 a mikor balkezemmel liordáit erősen össze- 

 nyomva, megfojtottam. Hogy az ily karmokkal 

 megragadott zsákmány nem szabadul ki többé, 

 az magától értetődik. S igen természetes, hogy 

 egy ilyen ragadozó madár táplálék dolgában 

 nem csak egerekre, mókusokra és kisebli mada- 

 rakra szorítkozik, hanem, mint az «éj királya», 

 a tüzes-szemű uhu, ő is nyúlra, császármadárra, 

 fogolyra, szalonkára és egyéb nagyobb szár- 

 nyas vadra is vadász. 



Azt hiszem, hogy egyszer már az uráli bagoly 

 hangját is hallottam, mert egy erdővágásbau, a 

 melyen sötétben át kellett haladnom, olyan saját- 

 ságos, üvöltő s közbe-közbe mekkegő hangot 

 hallottam, mint a milyent különben egyetlen 

 egy baglyunknál sem észleltem s másnap ugyan- 

 abban az erdőségben le is lőttem egy karvaly- 

 bagolyt. 



Fiatalkorától nevelve, fogságban i>em figyel- 

 tem meg, ellenben egy szárnj^azott példányt 

 1893. évi november havától 18'.t3. évi január 

 haváig tartottam. A madár magaviselete szer- 

 felett vad volt, s eleinte, midőn erős bőr- 

 kesztyűtől védett kézzel simogatni próbáltam, 

 dühöngve rontott kezemnek. Legtöbbször hátára 

 vetette magát s görcsösen kapkodott lábával ide- 

 oda. Későbben megjuhászodott ugyan valameuy- 

 nyire, azonban mindig rendkívül félénk maradt, 

 csőrével szüntelenül kattogatott, tollazatát fel- 

 borzolta s ülőkéjén kalitkájának legszélső sar- 

 kába siklott. 



Leginkább varjakkal, csókákkal, szarkákkal 

 és magam nyúzta madarak hulláival etettem. 

 Itt-ott juttattam neki egy eleven patkányt is. 

 Lett légyen a táplálék dög, vagy élő, baglyom 

 hirtelen iramodással rohant reá, mozdulatla- 

 nul, tollazatát felborzolva, karmai között tar- 

 totta, hogy az evést csak akkor kezdje meg, 

 mikor már azt hitte, hogy senki sem figyeli. 

 Legtöbbször úgy tett, hogy miután a madarat 

 hosszabb ideig lábával fogva tartotta, egy ugrás- 

 sal félre és pedig az ülövesszöre szökött. Hang- 

 ját fogságának egész ideje alatt soha sem hal- 

 lottam, valamint azt sem láttam, hogy a neki 



Aquila. IV. 



Um tieni «njvauíameu Spiel» ein (Siibe ju !naá;en, 

 \á)o^ iá) bie mein êerannol;en im SSerfolijungêeifer 

 liiert liemerfeiibe Urateitie auô iiä(i^fter ÎRalje. ®ô 

 roar ein fel)r bunfleô llîanucfjeii, roelíieá beim 9luf: 

 neljmeii uúiii Í3obeii noci} jo uiet Ernft Ontte mir bie 

 laiiçu'n, nabelfpigen TdiQd ber befíberten Jvänge, tief 

 in bie £">anb 5« id)taii(cn. 6r)"t nacljbem id) bnrct) 

 tmftioies CDrüd'en mit ber linfen ôanb anf bie 

 9ïippen fie erftitfte, liefì fie non ber ftarf blutenìien 

 Ôonb ah. S)afî ehiem földien 'Jaiuì, bie einmal er= 

 fafete 33eute nid)t ineíir entc^el^t, ift felbftuerftönblid). 

 (Sbenfo felbftnerftänblidj ift, bafu'info ftnrferìHanb: 

 üogel feine '3ïat)rnn(î iiid)t bios auf ÏOÎaufe, iiiáy- 

 bbrnd)en unb fleine Isóo^d befájranfen bürfte, fon: 

 bern gleid) bem ((.Síönig ber "Jîadjt», bem ((feuer= 

 nngigen» Ubn, and) .seifen, .Oafel-- unb í){ebl}üf)nev, 

 2Baíbfd)nepfen unb fonftii^eè grőperee gefiebertcô 

 Sitb jagen unb fdjUigen roirb. 



®en 9ïnf ber Uralenle glaube id) uevnomiiu'ii .^u 

 l)aben, roenigftens borte id) einnutl anf einem 

 .Ç)ol3Îd)lag, roekben id) in ber îJ^nnfelljeit paffirte, 

 fo eigentl)ümlid)e, benlenbe nnb mitunter jiegen-- 

 ní)nliá} medern^e l'ante, rote id) fie fonft non feiner 

 fînle oeriuimmeii, nn? fd)ofi am n(íd)ften Xaa, genau 

 in jenem äüalbtt)eil einen ôabid)tôfau,v 



^nng aufgewogene llraleuleii babe id) in ber 

 ®efangenfd)nft nid)t beobad)tet, bagegen t)ielt id) 

 fetbfteine geflügelte uomiìouember 1893 bis :5annar 

 1893. ®er58ogel beuabm fid) äu^erft roilb uub fprang 

 anfange, menn id) it)n nűt ber mit einem birfen 

 £eberl)anbfd)ut) beroeljrten §anb ju ftreidjeln i'er= 

 fucate, roüt£)eub gegen biefetbe. îfîeift roarf er fid) auf 

 ben 9{ürfen unb griff fvampfbaft mit ben Rängen 

 um fid), ©pater berubigte er )"id) sroar etroaS, roar 

 aber ftets anfeerorbentlid) fd}eu, fnappte fort-- 

 roäljrenb mit bem 3d)nabel, fMubte baê ©efieber 

 nnb rntfd)te auf feiner Stange biö in bie äuficrfte 

 (Scfe feiueô Sîafigô. 



3cl) fütterte ben aSogel meift mit Artigen, 2)ot)len, 

 Elftem unb ben Sîabaoern ber oon mir auêgebalgten 

 $!ögel. S>k nnb ba tonnte id) ií)m and) eine lebenbe 

 9îatte jufommen laffen. ii>ar Daö gutter nun tobt 

 ober lebenb, meiiu' Eule ftürjte fid; mit jiiljem 

 Sprung auf oaöfelbe nnb bielt eö nun regungclo« 

 mit gebläljtem ©efiebev äroifd)en ben i^ängen, um 

 mit bem ^yreffen erft ju beginiu'u, menu fie fid) un-- 

 beadjtct glaubte. 'JJieift fpnmg fie, nnd)beni fie ben 

 3Sogel längere S'^it in ben (5'i"Öß» goljalten, mit 

 einem Sinei oon bemfetben fort uub auf bie SiÇ= 

 flange. (Sinen 2aüt t)örte ic^ roäi)venb ber ganjen 

 3eit ibrev Gkfaiujenfd)aft nid)t, ebenfo faub id) bas 



30 



