204 



XVI és XVII.) Fecskéink színe hasukon általá- 

 ban véve a rozsda-vörös felé szokott hajlani. 

 [A meteorológiai adatok, valamint igen sok 

 biológiai megfigyelés eme kiskönyvben: «Sto 

 let zivota vlastovièito» taláJhalók meg, melynek 

 szerzője Niewelt M.\ria, született Prazák. Mint 

 kézirat nyomtatva. V + 38 oldal. 1884. («Hun- 

 dert Jahre des SeliAvalbenlebens.«)]« 



Eddig terjednek Pkazák érdekes megjegyzései. 

 ugyan meg nem szakított sorozatnak nevezi 

 adatait, ámde, miként látjuk, van mégis 10 éves 

 (1790' — ITU'J) hézag bennük, mi talán lemáso- 

 lás alkalmával eshetett meg. 1800 túl kezdve 

 azonban nem szakad meg folytonosságuk 1 89(j-ig 

 s így 97 éves szép sorozat áll előttünk. Mennyi 

 újat vártam én e sortól : mennyi fényt a rövi- 

 debb idejű sorozatokra, melyek közöl a leghosz- 

 szabb, mely rendelkezésemre állót, a 39 éves 

 köslini, ámde, mivel Köslin környékének több 

 pontjára vonatkozik, homogenitása nem töké- 

 letes. Mohó vágygyal fogtam hozzá a számítás- 

 hoz, ámde illúzióim abban a mértékben tüne- 

 deztek, a melyben számaim növekedtek. 



Lássnk csak részletesen ! 

 Mikor érkezett meg a füsti fecske Horinowes- 

 ben ■? Herman Ottó ki' plete szerint aj;yí7í.s' 4-e'ií. 



Kérdés, vájjon megmarad-e ezen átlag, ha 

 rövidebb időszakokra bontjuk fel a hosszú soro- 

 zatot s vájjon így újabb bizonyítékot ka- 

 punk-e arra nézve, hogy a normális átlag 

 megállapításához mintegy 10 — 11 éves meg- 

 figyelés szükséges, miként Ghymes, Köslin, 

 Hellenorm és Luleâ * szerint valószíníínek fel- 

 tételeztem ? 



Hogy e kérdésre feleletet kapjunk, vegyük a 

 megnem szakított időszak adatait számításba, 

 és pedig külön-külön 24— Í2'j- évet. Haazl8U0-tól 

 1895-ig terjedő 9(j évet négy időszakra bontjuk 

 s valamennyi adatból kiszámítjuk az átlagot az 

 Aquila II. évf. 118. lapján cujlitjtt módszer 

 szerint, a következő eredmény áll elé : 



lliifere ©(í)roa(fion iiuíiiuorcu übcrliaiipt ju íev 

 íHoftfavbe auf &ciu ■i>nucl)c. Tie inetcoroloiyídicn 

 'î^atcu, fouiic eiiu- íKcihc luui inoloi^ifdicn "lìcobad) 

 tuiu;(on ontl)ii!t cin flt'incs ÍUid)(ein : «Sto let 

 zivota vlastovzihi)» luui Avau ÍTiaric Jíiouu'lt, lU'b. 

 SS^^xalát 3llô I'tamit'cvipt gcïinicît. V. :;s pp. 1884. 

 («jQuuöert 3«t)i'i-' ì'fè 2d)uia(benlclieiiè»),.» 



SBiô [)ic[)ov void)iMi 'ij.fva'^df'c iiitcrefiantc '45ciner= 

 fuiii^cn. (îr lu'iiut ,iUHiv feii'.oiliuiabcu cine uiuintev= 

 bviH'beiie iKeibeufohu', bint ift ^avill - mie man 

 fteíjt — cine l'iirfe luni lUiyabreii (1790-1799) 

 lun-bniiDeii, bie uielleidit bei ©eleiu'nlieit beo Copie: 

 veuci eiitftanoeii jeiu biirfte. "inni ISOO auiiefmitjen 

 ift jebiKb ibre (iDiitiiiuität bio IsHC) uidjt unter: 

 briuten niib fomit baben mir eine fdjbne, 97 ,^saí;ve 

 nmfaffeiibe Sevie uor une. Sie niel Jienee erumv; 

 tête idi non biefer Sevie: mie uiel Vid)t anf Me 

 Serien fiiv^ever ^-ieitabfdjnitte, uiitev benen bie 

 Ibiujfte, meldie niiv ,^n geböte ftanb, bic 39--jäbviiu~ 

 Ëbôlinev ift, obi^leid) biefelbe fid) auf mebvevc 

 "ivunfte bev llmiiebnui^ Kbêlinè be^iiebt, mitbin ibre 

 iiomogenität nidit noliftiinbii^ ift. W\t i}ieviiu'v ,s>aft 

 ging id) an bie 'i^evediiiung, bod) fd)manbeii meine 

 ^Unfionen in beiiifelben îliafie babin, in ioeld)em 

 meine 3al)lt'" nnid)ien. 



2)îan febe nuv eingebenbev nad) ! 



3iann fam bie ^liandifdiiimlbe in ."oovinomea 

 an'' Îiad) ber ^ovnud Ctto ,\Dermairc. am 1- t e n 

 9ipvil. 



l£ô fragt fidi, ob biefeci ^IJíittel and) bann nev: 

 bleibe, menn mon bie lange "líeibenfolge in füvjeve 

 3ciínbfd)nitte jevlegt, uno ob man auf biefe Sln-ife 

 ueuerbingö ben íbemeio evljalte, bafî ,ìnv^eftim)niing 

 beè normalen îlîitteÎQ bie :ì3eobad)tung non un 

 gcfäi)r 10— 1 1 ^abveii nolljmenbig fei, mie id) es 

 taut Rbmneo, Kőfdiii, .sSelíenonn inib íniea* fiiv 

 roal)vfd)einlid) bielt. 



Um ítntroort auf biefe Avage ,^11 evbalten, debe 

 man bie Traten bev nnnntevbvodìeìieii ílieibe in 

 3{ed)nung nnb ^mav VLn\ je di ,ìn di :3al)veii. S^x- 

 iegt man öen 9i'>;jäbvigen Boitvamn non 1800— 1 895 

 in oiev i'lbfd)nitte nnb beved)iu't ano fämtlidjen 

 Taten bao ÍJiittel lant bev im 11. òialjvgange bev 

 Aquila auf S. 1 18 angegebenen ÍJietbobe, fo evgibt 

 fiá) foígenbee íKeiiiltai : 



A füsti fecske megérkezése Horinowesben. - ^Infunft bor 2\audifdnralbo in liorinoau'?. 

 1800— 18á:í; 18á4— 1847; lS4í^— ls71; 187-2—189.-) 



.\tlay áijrilis 



if aiJiilis I 

 íSíittcI Stptil ; 



* .\quila II. 1-24. 1 



1-0; ±0 



* Aquila 11. ®. 1-ii. 



