0)1^ ú) 



tűzésére vüuatkozó jjéldával szolgáljunk, mint 

 vonulókat soroljuk fel a következő fajokat : 

 Vireo olivaceiis (Hudson-öbölből Közép-Ameri- 

 kába), flavdviiidis (Texasból, Quebecből Ecua- 

 dorba és a Marannon völgyébe), pliilndriphi- 

 (•«.s (lásd fennebb), V. gilvus (Hudsou-übölből 

 Mexikóba), jlavifions (Great-Plians-böl Costa 

 Ricába), solilnrius (Hudson-öbölből Guatema- 

 lába), atricapillus (Great-Plainsből Mexikóba), 

 novaeboraceiisis (Egyesült-Államok keleti részé- 

 ből. Sziklás-hegységből Guatemalába), kivéve a 

 Bermudákat (és a Cayesben megtelepült var. 

 Magiiaidi-t), V. òe//«' (Guatemala, Great Plains, 

 Dakota, Minnesota, Mexikó), talán a V. vichiior 

 (Texas, Arizona, Kalifornia, Mexikó), mig a 

 V. IJuttoiii Kaliforniában meg van települve, 

 valamint a közép amerikai és mexikói más 

 fajok is. 



Az Egyesült-Államok M h ioli lí iddi mind köl- 

 tözők (RmöWAT-nél 58.), kivéve nyolczat, me- 

 lyekre nézve a költözés nem ismeretes: Panda 

 irigrihirn. Coues, (n'ollijilpix ajiilis etc. Köny- 

 uyen meg lehet különböztetni a Hudson-öbölig 

 nyomuló fajokat azoktól, a melyek Uj-Augliá- 

 ban vagy Great Piainsben maradnak. Vannak 

 olyan fajok is, melj'ek az Alleghan-hegyekben 

 fészkelnek, pl. a Geothli/pis Philadelphia (esetleg 

 Grönlandban is) s megint mások, a melyek nem 

 hagyják el a Mexikói-öbölt í'i5n'xí7cM/t'rí{.s, Ergn- 

 licvs, Cardelliaa). 



A legnagyobb rész az Antillákon, egy másik 

 rész a Mexikói-öböl partjain marad, némely 

 fajok meg behatolnak messzebbre, még Dél- 

 Amerikába is. 



Az Iclcria canadeusifi Labradorból Ecua- 

 dorba, a Dendroica blackinirniae Grönlandból 

 (esetleg) egész Venezueláig és Peruig megy. 

 A Miiiotillii caria a Hudson-öböltől Venezue- 

 láig vonul. Van 2 — 3 faj Grönlandban : Doi- 

 droica slriala, vircas (esetleg Helgolaudban) 

 MnioUlta ni/icapilla a hat járulékos fajjal. 

 A «Fauna Boreali-Americana» l-l-, Riihíway 

 meg 61, Baiçt^ 55, Coues 37, a «Biologia Cen- 

 trali americana» 4G, S.\lvin 99, Gr.\y az Antil- 

 lákról 27 fajt sorol fel. 



A Tioghidjiliiiá-k között több megtelepült, 

 sőt endemikus faj van egész a kis Sokorro, Gua- 

 delup, Cozumel szigetekig, PanowAv i;i, Baiki» 

 8, a «Fauna Borealiamericana« '.], Coiks — 

 az Egye sült- Áll am ok nyugoti részéből — 8, 

 Michigan C, Serment a Eio Grand mellékéről 

 (Texas) 3, Stjmichkast Mexikóból 8, az United 



de la migration des familles, nous notons comme 

 migratoire.s V. (d.ivaceus (Hudsons Bay — Amer. 

 Centrale), fia vav ir idi ft (Tex. Quebec — Ecuador, 

 vallée du Maranon), philadelphicm (vide supra), 

 V. 5f//i'H.s- (Hudsons Bay — Mex.i, flnvifr(iaí<{(h-eíi,t 

 Plains — Costa Piica),.so/ííac<Mx (Hudsons Bay — 

 Guatemala), (drii-apillus (Great Plains — Mex.), 

 aovaeborarensis (East US.-Pvocky Mountains — 

 Guatemala) à l'exception des Bermudes (et de 

 la variété Maynardi sédentaire aux Cayes), V. 

 hellii (Guatemala — Gt. Plains, Dakota, Minne- 

 sota — Mexique), peut-être F. viciuior (Texas, 

 Arizona, Californie, Mexique), taudis que V. 

 Hultoni en Californie est sédeutaii-e, comme les 

 autres espèces de l'Amérique Centrale et du 

 Mexiipie. 



Les Maiotiltidéex des Etats Unis sont migra- 

 toires toutes (58 chez Ridgway) à l'exception 

 de 8 où la migration n'est pas connue: Panila 

 nigrilora Coues, Geolhylpis agilis etc. On peut 

 distinguer d'abord toutefois les espèces, qui 

 s'avancent jusqu'à la Baie de Hudsou, de celles 

 (|ui restent en Nouvelle .\nglie ou aux Great 

 Plains. Il y a. même des espèces qui nichent 

 aux Alleghanies: Geolhlijpis philaddphia (acci- 

 dentelle au Grönland), et d'autres qui ne quit- 

 tent guère les côtes du Golfe de Mexique 

 ( Baxileatcnix. Ergaticvx, Cardellimi). 



La plus grande partie hiverne aux Antilles, 

 une autre partie reste sur les deux bordes du 

 Golfe de Mexicjue, quelques espèces péuètrent 

 plus l(3Ín, mêuie dans l'Amérique du Sud. 



Iiicria ranadeasis va du Labrador en Ecuador. 

 Deialniica blarìdìuraiae va du Grönland (acci- 

 dent.) jusqu'au Venezuela et Pérou. MaioliUa 

 varia va de la Hudsen's Bay au Venezuela. 

 Ily a 2 — "ô esp. au Gröulaiul. Dendroica stri(da, 

 vireas (accitlcntelle au Helgoland), Mnintilla 

 ra/iiiipilla, avec les accidentelles G. La «Fauna 

 Borcaliamericana« en a 14, mais Iîidowav (iL 

 Baird 55, Coues 37, la «Biologia Centraliame- 

 ricana» 46, Salvin 99, Gray aux Antilles 27. 



Parmi les Troglodytiaées il y a plus d'espèces 

 séd(.'ntaires, même endémiques jusqu'aux petites 

 îles de Socorro, Guadeloupe, Cozumel. Eidgwat 

 en éimiuère L5, Baird 8, «Fauna Boreíiliameri- 

 cana» '.Ì, Coues en a dans l'ouest des Ltats Unis 8, 

 Michigan en a 6. Serment ;iu liio Grande 

 (Texas) 3. Sumichrast au Mexique 8, VUailed 



