227 



Ázsiából érkezik esetlegesen (Ridgway) a Bulweria h. 

 (Atlanti tengeri egész a Bermvadák- és Madeiráig). 



13. A nemzetközi sarkvidéki Ekszpediczió a Bar- 

 row csúcsnál 12 szárazföldi és 41 vizi s ezek közt 

 11 tengeri madarat gyűjtött, míg a Plover öbölnél 

 (Szibériában) csak két szárazföldi s 10 vizi (ebből 



9 tengeri) madárfajt talált. Az elsőn szárazföldiek : 

 Sa.cicdla oenantlie, (Uitíjle riparìa, Aegiothiis canns- 

 cens, 2 Plectra phanes, Zonolrichia gamheU (I pld.), 

 Jum-o hiemalis, NycU'a f:eandiaca, 2 ragadozó, 

 2 Lagopiis. A másodikon : Coi vus corax és Anthiis. 



10 vizi faj előfordul mindkét, fentnevezett helyisé- 

 gen. Nem épen érdektelen a Limosa novae -zeelan- 

 diae (var. lapponica) fajnak előfordulása a B-vrrow 

 csúcsnál (Yukon és Mackenzie folyókon). A leg- 

 közönségesebb madarak először is a Somateria yjie- 

 ctahilis. L., azután a Sierrorariiis parasiticus, 

 Tringa maculata, Tringites rufescens, Anser gam- 

 heU (v. alhifrons), Tringa pHsilla.'&iiksk: a Tringa 

 siibarquata, fiisciroUis, Anser canagica, (mindenik- 

 ből 1—1 péld.), Grns canadensis, Pagophila ebur- 

 nea, Uria grylle, Lomvia arra. 



13" Vegyük a Nares-ekszpedicziónak (27 faj), 

 szélsőbb határait : Lagopus rupestris 83°, Ni/ctea 

 scandiaca 82°4-0', Plectrophanes nivalis 82°35', 

 Larus glaucus egész a 82-°ig(é. sz.), Aegialites hya- 

 ticula, Tringa canuta 82°33', Bernicla brenta, 

 Harelda glaciális, Somateria spectabilis 82"27', 

 Pagophila eburnea 82°20', Uria grylle 82°16, Pha- 

 laropus fuUcarius, Coh/mbus 82°, íkir'vus corax, 

 Sterna macrura, Somateria moltissima 81°, Mer- 

 gulus alle. Falco candicans, Aha brünnichii 

 79° sat. 



14. RiDGw.iï az Egyesült Államokból 287 vizi és 

 tengeri fajt számlál, de amelyek nem mind költöz- 

 ködök. Vannak köztük kevés számmal az Egyesült- 

 Államokra, s még inkább Grönlandra nézve esetle- 

 ges, paléarktikus fajok : Porzana p., Crex crex, 

 Tütaniis ochropus, nehulariiis, FiiUca atra, Scolo- 

 pax rusticola, Vanellus van., Ilaematopus ostrale- 

 gus. Limosa l., Niimenius pthaeopus, Olor cygnus, 

 Fratercula glaciális (eseti. Grönlandban). Oidemia 

 fusca, Ifydi-o cheli don leucoptcra (Wisconsin). 

 A C.haradrius apricarius Grönland keleti részén 

 költ. 



14» Egy nagyobb szám néha az Egyesült-Államo- 

 kig megy : Gavia alba. Uria lomvia, traile, Mache- 

 tes pugnax, Netta ru fina (Ohio, Long Island), Alca 

 tarda. 



A nyugoti vonulás jegyezve van : az Aegialitis 

 ni.vosa, Fufßnus creatopus, Larus franklini (Jowa — 

 Peru), Cepphus coliimbea, Urinator pacificus, Fra- 

 teì'cula corniculuta fajokról. A tengeri fajoknak 

 bizonyos része a Csendes tenger mellékén esetleg 

 egész Kaliforniáig sőt Oregonig Tonul : Ossifraga 

 gigantea, Fulmarus glacialaides, Daption capensis, 



ment (RiDGW.iy) Bidweria h. (Atlantique jusqu'aux 

 Bermudes et Madère). 



Note 13. L'expédition internationale polaire a 

 récueilli à Point Barrow 12 oiseaux terrestres, 

 41 aquatiques, dont 11 marins ; tandis qu' à la Plo- 

 ver Bay (Sibèrie) elle u'eu trouvait que 2 oiseaux 

 terrestres et 16 aquatiques (9 marins). Les premiers 

 (oiseaux terrestres) sont Sa.cicola oenanthe, Colyle 

 riparia, Acgiotlius canescens, 2 Plectrophanes, 

 Zonoiìichia GamheU {\ ex.), .hinco hiemalis, Nyctea 

 scandiaca, 2 rapaces, 2 Lagopus. Les seconds (o. t.) 

 sont Gorvus corax, et Anthus. 10 espèces aquatiques 

 se trouvent aux deux localités .surnommées. Un cer- 

 tain intérêt a la présence de la Limosa novae-zee- 

 landiae (v. lapponica) à Pt. Barrow (sur les fleuves 

 Yukon et Mackenzie). Les oiseaux le plus communs 

 sont d'abord : Somateria spectabilis, L., puis Ster- 

 corarius parasiticus, Tringa m,aculata, Tringites 

 rufescens, Anser gambelli (v. alhifrons), Tringa 

 pusilla. Rares sont Tringa subarquata, fuscicollis, 

 Anser canagica, (1 ex. de chac), Gí-us canadensis, 

 Pagophila eburnea, Uria grylle, Lomvia arra. 



Note 13a. Nous prenons la limite supérieure dans 

 l'expédition de Nares (27 esp.) : Lagapms rupestris 

 83°, Nyctea scandiaca 82°40', Plectrophanes niva- 

 lis 82°35', Larus glaucus }nM]n'&n 82° (1. n.), Aegia- 

 litis hyaticula. Tringa canuta S2°33', Bernicla 

 brenta, Harelda glaciális, Somateria spectabilis 

 82°27', Pagophila eburnea 82°20', Uria grylle 

 82°16', Plialaropus fulicarius, Golymhus 8^2° , Gor- 

 vus corax, Sterna macrura, Somateria mollissima 

 81°, Mergulus aile, Falca candicans, Alca brün- 

 nichii 79° etc. 



Note 14. RiDGw.\Y compte aux Etats Unis 287 

 espèces aquatiques et marines, mais que ne sont pas 

 toutes migratoires. 



Il y a parmi celles un petit nombre d'espèces 

 paie arctiques, accidentelles aux Etats Unis et plutôt 

 ou Grönland : Parzana p., Crexcrex, Totanus ochro- 

 pus, nebularius, Fulica atra, Scolopax imsticola, 

 Vanellus v., Haematopus ostralegus, Limosa l., 

 Numenius phaeopus, Olor cygnus, Fratercula 

 glaciális (ace. Greenland), Oidemia fusca, Hydro- 

 cheUdon leucoptera ("Wisconsin). Gharadriiis apri- 

 carius niche dans l'Est du Groenland. 



14a. Un plus grand nombre s'avance quelquefois 

 jusque aux Etats Unis de l'AtlantiqiTe : Gavia alba. 

 Uria lomvia, U. traile, Maclietes pugnax. Netta 

 rufina (Ohio, Long Island), Alca tarda. 



La migration occidentale est notée par ex. chez : 

 Aegialitis nivosa, Puffinus creatopus, Lams frank- 

 lini (Jowa— Peru), Gephus columbea, Urinator pa- 

 cificus, Fratercula corniculata. Un certain nombre 

 des espèces marines du Sud s'avance au Pacific acci- 

 dentellement jusqu' en Californie et même jusqu' 

 à l'Oregon : Ossifraga gigantea, Fulmarus glucia- 



29* 



