254 



A kigyász-ölyv. (Oircaetus gallicus L.) 



gcr .^djlangcnlraasarö (Oircaetus gallicus L. I 



(Előforiliilásának és a fogságban való viselkedésének (Stijse über fein Sìorfoinmen in ber (5rcif)cit unì) fein 

 vázlata.) Serljalten in ber ®efangen|ti)aft.) 



Irta : Czynk Ede. 



ison (rbuarb v. (SsDiif. 



A természet vizsgálóját alapjában véve min- 

 den érdekli; azonban a ritkább jelenségek 

 mégis nagyolib érdeklődést és figyelmet ébresz- 

 tenek benne, ügy, bogy például az ornitologus- 

 nak is nagyobb örömet okoz egy ritka madár 

 megfigyelése , kézrekeritése és preparálása, 

 mint a minőt egy közönségesebb faj vagy valami 

 mindennapi jelenség nyujtbat. Igaz ugyan, hogy 

 a (I ritkaság» fogalom szerint korlátolt, mert a 

 mi egy vidéken ritkaságszámba megy, másutt 

 közönséges lebet s ezáltal el is veszítheti a meg- 

 figyelőnek és gyűjtőnek érdeklődését. Némely 

 madár, amely talán gyakrabban fordul elő, 

 mint hinnők, az által kerül a ritkaság birébe, 

 hogy a megfigyelők a legtöbb esetben közön- 

 séges, gyakran látható rokonfajokkal tévesztik 

 össze s ezért figyelmen kivül hagyják. Ugy, a 

 mint talán nem egy rőttorkú pipist (Aiithiis 

 cervinus) tévesztettek össze a parlagi- vagy 

 rétij)ipisse], nem egy barátczinkét (Poecüe lu- 

 iiuhi'i>i) cseréltek föl a közönséges barátczinké- 

 vel (Paecilc paludris) s amint valószínűleg 

 számos kis légykapót (Muscicapa parva) néz- 

 tek vörösbegynek vagy barnabegynek (Accen- 

 tor moiìularÌK), ép úgy történt ez s történik 

 ma is egy ragadozó madárral, amely még en- 

 nek a századnak elején sok ornitologus előtt 

 ismeretlen volt s amelynek életmódját csak a 

 hatvanas évek vége felé ismerték meg alapo- 

 sabban. 



A kigyász ölyv ez a madár, amelyet igen 

 gyakran valami világosabb színezetű egerész- 

 ölyvnek (Buteo ívihjaris) néztek s ezért figye- 

 lemre sem méltattak, pedig még nagyobb tá- 

 volságról is alig lehet azt ez utóbbival össze- 

 téveszteni, mert az a nagy, pihés gyűrű, a 

 mely ug3'ancsak nagy, sárga szemét övezi, 

 sajátságos testtartása és fejének, mellének s ha- 

 sának föltűnően világos szine a még annyira 



aBoí)I í)at für Seil 'Jíaturfovfcbcr alles iiiib jeì)cQ 

 3ìeÌ3, trotíbem abfrfteigt bei felteuereii Srícfieiiuingen 

 baê Ijntcvejíe unb bie ^difnu-vfíniiifcit, unb i-^eht 5.33. 

 ber Dniiíliohige mit uielív 'íhtcjiűíoicii uiib Viebc au 

 M^j SBeobadjten, (Sriaiujen unb ^präparieren eines 

 íeltciieii iiogelê, ala wenn es fid} um eine genici= 

 nere 3(rt, um etioaè Sdltäglicfjeö f}anbehi roürbe. 

 SBoIjt ift ber ^Begriff «fetten», begrenji, benn maê 

 5. 33. in einem i'anbe ober einer ©egenb feiten vox- 

 fiunnit, fann in einem anbereii l'anbe, in einer 

 anberen ©egenb, bas ©egenteil fein nnb babnrd) 

 au SÍeiji unti SBert ftìr ben îBeobadjter unb <B>amm- 

 ier nerlieren. 'i).'iand)er ^nigel, uield)er uielieidit 

 bäuftger norfonuut, ale unr anuetimen, unrb and) 

 burd) ben llmftaub ju einem fcltenen geftempelt, 

 baJ3 er in ben meiften j^ällen mit gemeinen, häufig 

 üorfouuncnbeu 3trtgeuoffen uenued)feít unb balier 

 unliead)tet gelaffen miib. 3!?ie mand)er votfeljligc 

 ^vieper (Anthus cervinus) iinirbe riieííeid)t fd)on 

 für ben JStefenpieper ober i^vaápieper geftalten, 

 toie mandje îrauenneife (Poecile lugubris) für bie 

 ©umpfmeife angefeben, unb mie mand^er 3i"6^9= 

 fiicgeufänger (Muscicaiia parva), itmg mit Siot: 

 unb 33raunfe()Id)en nernied)felt iuovben fein. G'benfo 

 erging co unb evgeljt es nod) (jeute mit einem 

 5)iaubüogel, lüekber nod) ju 3(nfaug biefeê '^aí)x- 

 bnnbertô iiielen Ornití)ologeu unbefannt mar, unb 

 über beffen Sebensiueifc erft gegen baö tïube ber 

 íed)3iger ^al;re eingef^euber bevid)tet lourbe. (So ift 

 bieS ber ©d;íangenbuííarb, aud) ííattorbnffarb ober 

 fälfdjlid) ©djiangeuabter genannt, roetcber mir 5U 

 oft für einen bellen 'üJiäufebuffarb gebalten unb 

 ignoriert lonrbe, trolibent er, felbft auf gri.i6ere 

 (Sntfernungen gefeben , faum mii letUevem uer; 

 )ued)fe[t luerbeu fann, ba ibn ber grofie, )uollige 

 j^laumenfreis um baö ebenfalls grofee gelbe 2luge, 

 feine eigentümlid)e .Çialtung nnb bas auffallenb 

 belle Refieber an Jïopf, 33ruft unb ÎVuid) hiuläng; 

 lid) non nod) fo íidjt gefärbten 3Jiäufebuffarben 

 unterfd)eiben. 2Benn and) unfer iiogel non mand)en 

 9faturforfd}ern su ben 3lbleru geftellt )uirb, möd)te 

 id) ibn, troljbem er unbebingt ak< ílbergangsgtieb 

 non btefen ju ben 33uffarben gilt, nid)t juin főntg= 

 (idìcn 05eíd)íed)te ber 9íare ^äblen, fonbern, ba er 



