255 



világos színezetű egerész-ölvvtől is nagyon meg- 

 különbözteti. 



Néhány természetvizsgáló ezt a madarat a 

 sasok közé sorozza, magam azonban, jóllehet 

 bizonyosan átmenetet képez azok és az ölyvek 

 között, inkább az ölyvfélék legelsőjének tartom, 

 mert némely tekintetben megegyezést látok 

 közte és az egerész ölj' v között. 



A sasokra emlékeztet lassú kitartó röpü- 

 lése, látható szárnymozgatás nélkül való tar- 

 tós lebegése, éles tekintetű szeme és fejé- 

 nek s nyakszirtjének hegj'esen végződő tol- 

 lazata, míg függögetése, a melyet a prédának 

 kilesésénél gyakorol, inkább valamely kisebb 

 sólyomfélénket juttatja eszünkbe. Tollazatának 

 leírását s testi méreteinek közlését e helyen 

 fölöslegesnek tartom, úgyszintén általános el- 

 terjedéséről sem akarok szólni, csupán csak az 

 erdélyi részben való előjöveteléröl és fogságá- 

 ból szerzett saját tapasztalataimról akarok szá- 

 mot adni. 



Már a «Comité für Beobachtungstationen in 

 Oesterreich-Üngarn» első évfolyamában meg- 

 emlékeztem akigyász-ölyvről. 1S8?> óta vagyok 

 fogarasi állomásomon, volt rá tehát alkalmam 

 vadászataim, különösen a medvére való hajtó- 

 vadászatok alatt, midőn az erdőt száz meg száz 

 paraszt pokoli lármája verte fel, hogy a nyugal- 

 mából fölzavart kigyász- ölyvet megfigyelhessem. 

 Sas módjára vonta lassan és nem nagy magas- 

 ságban köreit az erdei tisztások fölött. De nem- 

 csak a fogarasi havasok aljában, hanem más 

 tájakon is, ahol messze kiterjedő nyugalmas 

 erdőségek vannak, ott is láttam ezt a madarat 

 hébe-korba; még pedig nem mindig a bükkerdő 

 volt az, a mely neki tanyát adott, hanem töl- 

 gyes és fenyves is. Gyakran láttam, amint las- 

 san a fészke felé tartott, karmai közt kígyóval, 

 amely mint valami kötéldarab lógott le, láttam 

 akkor is, midőn vagy valami vizes rét fölött 

 prédára lesve keringett, vagy egy tócsa, vagy 

 patak partján mozdulatlanul ülve lesett. Az esti 

 vagy a reggeli szürkületben oly magas, egyedül 

 álló fákon találtam ülve, a melyekről szabad 

 kilátás esett. Mozdulatlanul, magasra emelt test- 

 tel ült ilyenkor s bár nem is volt födözetem, 

 egészen a fa alá engedett úgy, hogy lelőhettem. 

 Ennek a bizalmasságnak, amelyet minden fán 

 ülő kígyász-ölyvnél tapasztaltam, az lehet az 

 oka, hogy ezt a madarat ritkán, vagy soha sem 

 bántja ember. Noha egyik s másik nagy sárga 

 szemét nagyon is rám szegezte, tovaszállásra 



manáiee mit ïioitt ïïiauieiiuffarb gemein l^at, a (è 

 Êrftcn ber oSufíarb^Sippe» onieften. 



îi'aè beim Sd)[augen(n!Í)'urb an öie âlbler erín= 

 nert, ift ber langfame, anfialtenöe ?îlug, haè [ange 

 aníjaltenbe ®d)iueben in ben Süften oI)ne nd)tbare 

 J-Iûgelbeioegung, Baâ fdiarfe 2Îuge unb bie fid; an 

 )»Îopf unb 'iladen jufpilenben Aebern, luäbvenb bas 

 ;)iütte[n beim Gripiilien einer söeute an uiifcre 

 tíeínen gaffen gemaí)nt. (Sin Sefájreiben feineê @c= 

 fiebere foraie haè Singében ber Wa\i\c baite id) an 

 biefer ©telle für überflüffig, ebenfo luilí id) mid) 

 nid)t über feine Sserbreitnng im aűgeineinen anè- 

 ípred)en, fonbern nur über fein ì^orfominen in 

 Siebenbürgen unb über bic non mir felbft gcmad)-- 

 ten 33eobad)tnngen in ber Öefangenfdjaft berid)ten. 

 Sd)ou im erften .^^a^rgang beö « Comité für 336= 

 obadiliuigs^Stationen in Cfterreid)=Uiigarn» er= 

 uuitjnte id; Des SdjIangenbuffarDö. ©eit bem í^saín? 

 188H in Çogarafd) ftationiert, f)atte id; geíegentlid; 

 meiner Stöben unb [)auptfäd;iicb bei ben 33ären= 

 treibjagben, roenn ber 3Öalb com inferiialifc^en 

 ®eid)rei üon ijunberten von iöauern roiDerbalite, 

 öfter @e[egeni)eit, ben anâ feiner dM)e geftörten 

 ©dilangeubnifarb jn feben. Tiaä) 9(bierart, 30g er 

 langfam niiP nidjt jn t)od) feine Äreifc über öen 

 Söalbrotefen. Doá) m(í)t bios am gnfee ber "^o^a- 

 rafd)er 3Upen in ber 33nd)enregion, fonbern and) in 

 anbereii íanbcsteilen, luo grofse, anôgebebnte, rn= 

 t;igc ffiüliinngen fid; befinben, traf id) l)ier unb i>a 

 i unferen 3>oge[, unb roaren eô nid;t bioê 35ud)en, 

 fonberii (Sid)en unb ^îabelbolj, in nuddieni er feinen 

 ©tanb luäblte. Dft fab id; itjn langfam mit einer 

 ©d;[ange, roeidje »on feinen gangen roie ein ©trid= 

 enbe berabbing, bem .'òorfte anfliegen ober aber 

 entmeber über fend;ten SBiefen bentefpäbenO fvei= 

 fen ober unbemeglid) am 3îanbe eiìies ïumpelô 

 ober 33ä(^[ctns fiÇen nnb auf fein Dpfer lauern. 

 3(nfgebäiimt fanb id; ibn entmeber a)n îlîorgen ober 

 abcuDS in ber Tdmmeruìig, auf grof^en, eingeht fte^ 

 f)enben Säumen, roeldie eine roeite Umf d;au geftatte; 

 ten.iRegungôloe, bod) aufgerid)tet, lief? er mid;, trofe= 

 bem id) feine Sedung batte, unter feinen ®d;iaf: 

 banm fommen nnb fid) [;erunterfd;ief5en. Íliöglid;, 

 öaf; 311 biefer ÎÇertrauenêfeligfeit, bie id; bei allen 

 'iiatterbnffarben mabrgenommen babe, iiield)e id; 

 aufgebäund antraf, — and) ber UmftanO beitrug, 

 ba^ fie fo feiten oöer nie uoni ä)lenfd;en bebeűigt 

 loerben. 2!Sohl inufterte niid) ein 00er ber anbere 

 mit feinen grofsen, gelben ilugen, bod; an ein 2lb; 

 ftreid)en Oad;te feiner, fo Daß mir îiaâ (Srlegen eineê 

 Sd)langenbuffarPes leiditer ìunrDe alo Oaô eineê 

 î'nrmfalfen. 



