25S 



kapta szorosan a feje mögött, míg a másik 

 lábával a kigyó görcsösen vonagló testére 

 lépett. 



Nyitott szárnyával sokszor csapkodott, éles 

 hangját hallatta s e közben egy pillanatra sem 

 tekintett félre zsákmányától, a verebekre s pat- 

 kányra azonban ügyet sem vetett. Egy darabig 

 gyönyörködni látszott prédájában, azután elnye- 

 léséhez fogott a fejénél kezdve. Minden nyelésnél 

 átharapta a kigyó gerinezét a nélkül, hogy dara- 

 bokat tépett volna belőle, liövid idő alatt el volt 

 nyelve a csaknem méternyi kigyó, a mire aztán 

 újra ülőkéjére szállt a madár s több mint egy 

 órát nyugalomban töltött. Nemsokára megújult 

 az étvágya, mert mohón kapta el egyik verebet 

 a másik után, amelyeket széttépett a elnyelt. 

 Hogy a patkány meg ne szökhessek, megfogtam 

 azt egy rongygyal s a legközelebbi napig drót- 

 kalitkába zártam. A mint másnap a pajtába 

 eresztettem a patkányt, az én n Jancsim« villám- 

 gyorsan csapott rá, s félig nyitott szárnynyal 

 ugrálva közeledett feléje s egy fogással meg- 

 ragadta a menekülő rágcsálót. Ezt is ügy fogta 

 meg, mint később a félig kinőtt csibéket, hogy 

 karmait a nyak s a fej közé vágta s ezzel min- 

 den ellenállást lehetetlenné tett. A másik lábá- 

 val is rálépett azután a zsákmányra, «harczi 

 kiáltást » hallatva. 



A patkányt is úgy tépte szét, mint a ma- 

 darakat s aztán daraliokbau nyelte el. A bé- 

 kát a fején kezdve egyben nyelte el, miután 

 már gerinezét a nyakszirten átharapta. Leg- 

 szívesebben a kígyót ette és pedig úgy a sik- 

 lót, mint a harapós, mérges viperát. Ha egyszer 

 megragadta a kígyót, többé el nem eresztette, 

 ha még annyira csapkodott is az, ha még úgy 

 körülgyűrűzte is öt s a tehetetlen erőlködések- 

 ben macska módjára látszott gyönyörködni. 

 Pajzsokkal pánczélozott lábai különben is ellent- 

 állnak minden kígyóharapásnak, továbbá sűrű 

 tollazata s a préda megragadásakor kitárt és 

 mozgatott szárnyai is kitűnő védelmül szolgál- 

 nak. Hogy azonban a kigyász-ölyv még sem 

 méregálló, arról meggyőződtem. Mikor ugyanis 

 a madár már befejezte vedlését és tollazata 

 hibátlan volt, elhatároztam, hogy megölöm s 

 kitömöm, előbb azonban próbát teszek vele, váj- 

 jon méregálló-e ? Vivariumomban két viperám 



rtopaiijei'tcii ^äiii^e íirf)t Iniiter bem Äopf, löäljteub 

 er mit bem oiiìicveii niif öeii fidi fonuiilfiniici) 10111= 

 Cieiifieii í'cib trat. íDic %íüa,d cieöffiiet, oft mit beu- 

 fehioii ídihii;iciit) iiiib Pabei fciiic fdjarfc Stimme 

 liijveii laffcnö, ucrumiiMe er feinen ÌMirf non feiner 

 33ente, uuitjvenb er bie ©pevliiuie unì) öie ;)íntte 1111= 

 beriirffidjtiflt liefe. Eine SBeile fdjien er fid; an fei: 

 nem Opfer jn lueiPen, bann beçiann er baôfelbe, 

 ben ,^opf novali, ^n uer)d)liniìen. äV'i jebem Sdilnef 

 .^erdifè er bas í)índ'c|i'at, oline jebodi Stiide ab^^n 

 beifien. ^n fnrjer Qcit mar iiie faft nieterlaiui,e 

 9iattev neifdilinuten, moraiif er rnieber auf feine 

 ©taiuu' ffoii IUI? über eine Stunbe rnliii] fafj. 33alb 

 fdjten er luieber itppetit ,;n l)aben, benn er ftür^te 

 niieber uon feinem Sitj auf òcn időben nnb [;atte 

 mit einer luabren föier balP einen ©perliiu^ imdi 

 bem anbereii erbafdit, niiP nadiPem er oiefelben 

 ^erriffen, nerfdjlnniieii. Um ber^Katte nid)t ©eleiUMt= 

 l)eit jnr Jlndit ^n oieben, finii idi Diefelbe mit einem 

 iaolien nnb Ijieit fie in einem Trabtfäfii\ biè jum 

 nädiften Xao,. Saiiin batte idi fie geilen ÏÏiittag im 

 Sdiuppen freiiiefaffen, alò fid) mein «Jianeói» biiÇ: 

 fdinell berabftürjte, mit íjaíbgeöffneten odjmiinjen 

 fid) Ijnpfeub lüifjevte iinb mit einem Öh'iff Den find); 

 tigen Siager erl)afd)te. %üa) biefen batte er fouiie 

 fpäter batbiuüdiftge .S^übndien (csibe) un? inigel 

 fo gefafit, bajs Die Mvalien fid) über ,s>űc. uni) .slopf 

 legten, iinti jeber JßiberftanP fofort nnmbglidi mar. 

 Stetö trat er bann mit bem -luieiten j^ang andi nodi 

 auf bie Söeute nnö liefe fein «ilriegègefdjrei« l)ören. 

 3Uid) bie Matte jerrtfe er fo mie bie Sßögef, um 

 bann bie ©tüde ju nerfdilingen. Si-"öfá)e uerfcblncfte 

 er, nadibem er iliiien bie Sirbelfäiile im Öenid -^cï- 

 biffen, ebenfalls mit Dein Kopfe luu'an, ganj. 3tm 

 liebften uuiven ibm òd)tangen, maren biefe min 

 Jiingelnattern o&er bie billige, giftige Äreu.^-itter, 

 meld)e id) ibm gab. a)îod)ten fie fid) nod) fo minPen, 

 mod)teii fie il;n nod) fo umringcln, er liefe fie nad) 

 bem erften Wriff iud)t mel)v los unb fd)ien fid) an 

 ben frud)tloien Slnftvengnngen mie eine í^ai^e ju 

 roeiben. 'S)k mit einem neritablen Sdiappenpaiijer 

 bebedten langen Àiinge trotten nbvtgcnô jebem 

 Sdilangenbifc), ebenfo bnvfte iao Pidite Wefieber, 

 bie beim (Srgreifen ber 'ideate geöffneten nnb be= 

 megten /flügel mit ben ftavfen Sdiunmgfebeni, ein 

 uoräüglid)ei-©d)nt5 fein. î)afe inbeffen nnfer 3d)lan= 

 genbuffarb nid)t «giftfeft« ift, bauon Ijatte id) 

 ®elegenl)cit mid) ju überjeugen. — alls ber iíogel 

 auêgcmaufert l)atte unb im ©efieber tabelloè mar, 

 befdilofe id) ihn jn tobten nnb anô^iiftopfen, uovber 

 aber ibn iiod) auf feine «tóiftfeftigfeit" ^u prüfen. 

 3d) batte in meinem iünarinm ;u)ei .sü-euäottern. 



