12 



északnak vonulni és általuk — nagyon kedélye- 

 sen, de helyesen is — üdvözletet küldött a 

 rossitteni niadárvártának és a ni. kir. orni- 

 Ihologiai központnak. A mi Weigold pontja 

 és Pretoria közé esik, annak felkutatása a 

 jövő feladata és lia ez az ür be lesz töltve, 

 akkor a vonulási térképbe bevezethető a 

 positiv alapon álló útvonal. A feladat meg- 

 oldása legnagyobb részben pretoriai baráta- 

 inkra és a nyitott szemekkel utazó ornitliologu- 

 sokra vár ; az elsőül említettek közül az Aquila 

 jelen kötete hoz Haagner és Godkrey tollából 

 igen becses adatokat (I. pag. 16 és köv.). A jö- 

 vőben tehát arról lesz szó, hogy kitöltsük a 

 vonulás irányába eső pontokat ill. hézagokat 

 az ott lefolyó jelenségeket pontosan megíigyol- 

 jük és az útvonalba besorozzuk. Úgy a mint 

 Afrikát a czivilizáczio utászai északról délfelé 

 — és fordítva — mind jobban és jobban 

 elfoglalják, ugyanígy fog a madárvonulás kuta- 

 tása is fejlődni, gólyáink és a többi vonuló 

 madár viszonylatában és így utódaink meg 

 fognak szabadulni az „ég madarait" egyetlen 

 ponton figyelő „modern" stiliták phantasmago- 

 riáitól és elméletgyártásaitól, a kik egyetlen 

 pontról akarják kitalálni azt, a mi 8 — 10,000 

 kilométer távolságban folyik le. 



Módszerünk és eredményeink helyességé- 

 nek második bizonyítéka a dankasirály — 

 Larus ridibundus L. — vonulása, a mely 

 főbb pontjaiban megoldottnak tekinthető. 

 Thienkmann és a M. kir. Ornitiiologiai Központ 

 aluminiumgyűríizési kísérletei mcgállapitották, 

 hogy a vonulás Közép-Európából öszszel nyu- 

 gatnak tart,^ egészben véve tehát az Atlanti 

 Oczeán felé irányul. Eddigi eredményeink 

 záróköve az az aluiuiniumgyürü által meg- 

 bizonyított fulmináns tény, hogy egy Rossitten 

 határában jelölt öthónapos dankasirály-fióka 

 Barbados szigetén, tehát Amerika földjén 

 került kézre; ez tehát átszelte az Atlanti 

 Oczeánt. A madarat — Thienemann jelentése 

 szerint (Reiclienows Ornithologische Monats- 

 berichte 1912 Nr. 78, pag. 130) — a Möven- 

 brückén — Rossittenben, 1911 július 11-én 



' \'. ö. Schenk 1. c. 



niien Storchscharen nach Norden ziehen sah 

 und ihnen — sehr gemütlich, aber auch rich- 

 tig — Grüsse an die Vogelwarte Rossiiten und 

 die königl. Ungarische Ornitliologische Cen- 

 trale mitgab. Was zwischen Weigolds Punkt 

 und Pretoria liegt, ist Aufgabe der zukünf- 

 tigen Forschung und wenn diese Lücke ge- 

 füllt sein wird, kann eine Zugstrasse auf 

 positiver Grundlage in die Zugskarte einge- 

 tragen werden. Die Lösung der Aufgabe fällt 

 zum grösseren Teil unseren Freuiidcii in Pre- 

 toria und den mit offenen Augen reisenden 

 Ornithologen zu ; in ersterer Beziehung bringt 

 gegenwärtiger Band der Aquila von Hagnek 

 und Godfrey sehr wertvolle Beiträge (vide 

 pag. 16 u. f.). Es wird sich also für die Zukunft 

 darum handeln, Puidvte zu b(isetzen, die in 

 die Hichtiing des Zuges fallen, dort die Vor- 

 gänge pünktlich zu verzeichnen, endlich in 

 die Linie einzureihen. So wie Afrika durch 

 den Andrang der Pioniere der Zivilisation 

 von Norden und Süden und umgekehrt nach 

 und nach erschlossen wird, wird sich ja die 

 Zugsforschung in der hier angedeuteten Rich- 

 tung hinsichtlicli des Storches und anderer 

 Zugvögel auch entwickeln und unsere Nachkom- 

 men von den Phantasmagorien und Theorien- 

 pressereien der „modernen" Styliten befreien, 

 die auf einem Punkte feststehend, dem „Ge- 

 vögel des Himmels" zusehen und erraten wol- 

 len, was in der Entfernung von 8 - 10,000 

 Kilometern vorgeht. 



Der zweite Beleg für die Richtigkeit unse- 

 rer Methode und ihrer Resultate, ist der Zug 

 der Lachmöve — Larus ridibundus L. — , 

 welcher in der Hauptsache als gelöst zu 

 betrachten ist. Das Experiment mit dem 

 Aluminiuinrlng hat es durch Thihxumann und 

 die königl. Ungarische Ornithologische Cen- 

 trale zustande gebracht, dass der Zug aus 

 Zentraleiiropa im Herbste ein westlicher ' ist, 

 also im ganzen dem Atlantischen Oczean 

 zustrebt. Der vorläufige Abschluss dieses Er- 

 gebnisses ist die durch den Aluminiumring 

 nachgewiesene fulminante Tatsache, dass eine 

 im Bereich von Rossitten bezeichnete jungeLach- 

 möve auf der Insel Barbados, also zum Gebiet 

 Amerikas gehörig, im fünften Monat ihres 

 Lebens bestätigt wurde, also den Atlantischen 

 Ozean durchquerte. Der Vogel wurde laut 



' Vlfl SciIKNK 1. C. 



