14 



lásom még éles volt, összefüggő erdöségekbeu 

 tett niegfigyelésenirc, hogy az erdő valósággal 

 hemzsegett a madaraktól, a madarak rövid 

 jelt adtak, de egyre fogytak és végre is nyom- 

 talanul eltűntek: ez a fáról fára vonuló tömeg 

 volt, a mely az erdő szélétől — valószínűleg 

 rajba csoportosulva — a vonulás irányába 

 esö legközelebbi erdőig vonult. A legközelebbi 

 erdőt a horizontnak a magasba emelkedés 

 következtében táguló kerete mutatta meg vagy 

 legalább is mutathatta meg. Ha ez nem ele- 

 gendő a magyarázathoz, akkor WEisMANN-hoz 

 kell fordulnunk, a ki a Földközi tenger át- 

 szelését a vonuló madaraknál biogenetikailag 

 tudvalevőleg úgy magyarázta, hogy maga a 

 jelenség és irány az az út, a melyen az illető 

 fajok egykoron északnak terjedtek. Az örök- 

 lést könnyebben értjük meg, mint az ösztönt. 

 Az ok kézenfekvő. 



A vonulás megfigyelésénél tehát szem előtt 

 kell tartanunk a lehetőséget és az emberileg 

 érthetőt. 



Minthogy a vonulás mozgási jelenség, a 

 mely területeken folyik le a földrajzi széles- 

 ség és hosszúság dimensiói közt, ezért a 

 megfigyelésnek egyidejűleg kell történnie ; 

 ideálisan véve: uralni kell a területet. A meg- 

 figyelésnek phaenologiailag szervezettnek kell 

 továbbá lennie és évről évre folytatandó, 

 mert az időperiodusok során minden érték 

 ingadozik; végezetül középértékekre kellene 

 törekedni, hogy az igazságot megközelíthessük. 



Itt volna az ideje, hogy az előrehaladott 

 európai államok egyidejűleg figyelő hálózata 

 megvalósíttassék, a melynek költségeit az 

 illető államok viselnék. Mivel eddig mindig 

 a költség és az volt az akadály, hogy az 

 ornithologia magában véve nem érdemel meg 

 ily nagy áldozatot, azért úgy kellene szer- 

 vezkedni, hogy az oly igen fontos ökonómiai 

 álláspont is figyelembe vétessék és minden, 

 az egyoldalúság miatt eddig elhanyagolt dis- 

 ciplina érvényre jusson. 



Soha sem szabad elfelednünk, hogy a madár 

 nemcsak alaki meghatározásáért van; ugyanily 

 fontos — sőt még fontosabb — a lényeg 

 megismerése. Tudnunk kell, hogy a madár- 

 nak megvan a maga teljes jelentősége a ter- 



noch gut war, zur Zugszeit in zusammen- 

 liäugeiider Waldung plötzlich Ix'mcrkt zu 

 liaben, dass der ^\'ald von Vögelu förmiicli 

 wimmelte, die Vögel gaben einen kurzen 

 Kuf, wurden aber stets weniger und ver- 

 schwanden endlich spurlos, das war die von 

 Baum zu Baum ziehende Masse, wclclie vom 

 Waldrand aus, wahrscheinlich zur .Schar ver- 

 eint, l)is zum nächsten in die Zugsriciitung 

 fallenden Wald fortzog. üas Auffinden des 

 nächsten Waldes geschah oder konnte durch 

 Erweiterung des Horizentes mittels Erhebung 

 geschehen. Wenn dieses zur Erklärung nicht 

 genügt, so müssen wir zu Weismann greifen, 

 der bekanntlich die Durchquerung des Mittel- 

 ländischen Meeres durch Zugvögel biogene- 

 tisch so erklärte, die Erscheinung und Rich- 

 tung deute die Wege an, auf denen sich die 

 betreffenden Arten ehemals nach Norden 

 verbreiteten. Ererbung ist für uns fassbarer 

 als Instinkt. Die Ursachen liegen auf der 

 Hand. 



Wir müssen demnach bei der Beobachtung 

 des Zuges die Möglichkeit und das mensch- 

 lich Fassbare vor Augen behalten. 



Da nun der Zug eine Bewegungsorschei- 

 nung ist, die durch Gebiete von Dimensionen 

 nach Breite und Länge führt, so muss die 

 Beobachtung simultan geschehen; ideal ge- 

 nommen: Gebiete beherrschen. Sie muss phae- 

 nologisch gestaltet, sie muss von Jahr zu 

 Jahr fortgesetzt werden, da im Laufe der 

 Zeitperioden alle Werte schwanken, mithin 

 Mittelwerte angestrebt werden müssen, um der 

 Wahrheit näher zu kommen. 



Es wäre an der Zeit, wenigstens ein simul- 

 tanes Netz der fortgeschrittensten europäi- 

 schen Staaten anzustreben, dessen Kosten die 

 betreffenden Staaten zu tragen hätten. Da bis 

 jetzt der Kostenpunkt stets an der Ansicht 

 scheiterte, dass die Ornithologie allein nicht 

 wichtig genug ist, um Opfer zu verdienen, 

 so hätten die Organisationen so zu geschehen, 

 dass in der Organisation auch der so wichtige 

 ökonomische Gesichtspunkt voll berücksichtigt 

 werde und alle, infolge Einseitigkeit vernachläs- 

 sigten Disziplinen zur Geltung kommen mögen. 



Wir dürfen nie vergessen, dass der Vogel 

 nicht nur dazu da ist, um der Form nach 

 erkannt zu Averden, sondern es handelt sich 

 ebenso, und noch mehr, um die Erkenntnis 

 des Wesens. Wir müssen wissen, dass der 



