21 



a ház fölött repülni. 21-én Fanny Köss k. a. 

 fiííyelnieztetett bennünket 10 gólyára, a melyek 

 az erdő fölött keringtek és keresték tanyá- 

 jnkat. Ekkor már tndtnk, hogy az Észak 

 költoniadarai megjöttek. 



A megfigyelések e tömegéből tehát első 

 sorban azt látjnk, hogy sok gólya megmarad 

 Délafrikában. Mi vájjon az alapja és magya- 

 rázata ennek a jelenségnek? Egy korábbi 

 czikkemben ezt írtam: ,.Az egyetlen magya- 

 rázat az, hogy e példányok még nem nőttek 

 meg és igy ösztönük nem kényszeríti őket 

 szülőhazájuk felkeresésére. Mert köztudomású, 

 hogy rendes körülmények közt fejletlen ma- 

 darak a költöhelyeken nem találhatók, a fel- 

 nőttekkel egyidejűleg." A mikor ezt irtani, 

 még nem volt alkalmam egy téli gólyát kö- 

 zelebbről megvizsgálni, távcsövemmel pedig 

 nem tudtam a fejletlenség nyomát meglátni. 



Az elmúlt télen végre kezembe került egy 

 ilyen talányszerü gólya. Ez a példány a már 

 fentenilített 3730-as gyűrűzött gólya volt, a 

 melyet Pirie-ben ejtettek el. Ivarát nem 

 tudtam megállapítani. Méretei a következők : 

 Szárny 574 mm, fark (a kopott tollak hegyéig) 

 230 mm. csüd 223 mm, középujj a karom 

 nélkül 90 mm, culmen 189 mm. Szárnyának 

 egy fejlett es kinőtt példányéval történt össze- 

 hasonlítása után már semmi kétség sem ma- 

 radt fenn: a gyűrűs gólya fejletlen volt. 



A fiükszárny fedőtollai,ameIyekfelnőttpéldá- 

 nyon fehérek, barnásak voltak, a felső rövidebb 

 elsődleges fedőtollak is még barnás-feketék 

 voltak, fehér helyett, a többieknek töve eldu- 

 gottan fehér. A jobb szárny felső középső 

 másodlagos fedőtollai közül néhány még feke- 

 tés-barna, a többi már fehér volt, ezzel szem- 

 ben a balszárny megfelelő tollainak egyike 

 belső zászlajának hasi része és a külső zászló 

 egyik része barnás-fekete volt; ez azt mutatja, 

 hogy a fehér szín váltása magában a tollban 

 történik. A hosszú harmadlagos fedőtollak he- 

 gyükön még nagyon barnás-feketék voltak, még 

 barna tollak is akadtak a szárny zugában. 



diesem Tage sah Miss Carry Ross einen ein- 

 zelnen Storch über das Haus fliegen und am 

 21-ten machte uns Miss Fanny Ross auf 10 

 Störche aufmerksam, welche über dem "Walde 

 kreisten und ihr Lager suchten. Wir wussten 

 nun, dass die nördlichen Brutvögel angekom- 

 men waren. 



Welche Schlüsse können nun ans dieser 

 Masse der Beobachtungen gezogen werden? 

 Vor allem sehen wir, dass viele Störche in 

 Südafrika zurückbleiben. Was ist der Grund 

 und die Erklärung dieser Erscheinung? In 

 einer früheren Skizze sagte ich: „Die einzige 

 Erklärung ist die, dass diese Vögel noch nicht 

 ganz erwachsen sind und daher durch ihren 

 Instinkt nicht gezwungen werden ihr Geburts- 

 land aufzusuchen. Denn, wie bekannt, sind 

 unreife Vögel in der Regel an den Brutstät- 

 ten mit Erwachsenen nicht zusammen anzu- 

 treffen." Damals hatte ich noch keine Gele- 

 genheit gehabt, einen Winterstorch in der 

 Hand zu untersuchen und durch mein Fernglas 

 konnte ich kein Zeichen der Unreife entdecken. 



Im vergangenen \\'inter bekam ich end- 

 lich einen dieser rätselhaften Störche in die 

 Hand. Es war dies der schon erwähnte be- 

 ringte Storch Nr. 3730, welcher in Pirie erlegt 

 worden war. Das Geschlecht konnte ich nicht 

 bestimmen. Die Masse waren folgende : Flügel 

 574 mm, Schwanz bis zur Spitze der abge- 

 nützten Federn 230 ; Tarsus 223, Mittelzehe 

 exklusive der Klaue 90. Culmen 189. Beim 

 Vergleiche des Flügels mit dem eines erwachse- 

 nen Exemplares, zweifelte ich nicht, dass es 

 ein unreifes war. 



Die Deckfedern des Bastardrtügels, welche 

 bei Erwachsenen weiss sind, waren bräunlich 

 und die kürzeren oberen Primärdeckfedern 

 waren meistens bräunlich -schwarz, anstatt 

 weiss, und die anderen hatten versteckte weisse 

 Basis. Einige der medianen oberen Sekundär- 

 Deckfedern waren noch schwärzlich -braun 

 am rechten Flügel, die übrigen schon weiss, 

 während an einer der entsprechenden Federn 

 des linken Flügels die Apexhälfte der inneren 

 Fahne und ein Teil der äusseren Fahne bräun- 

 lich-schwarz war; dies zeigt, dass der Wechsel 

 in weiss in der Farbe der Feder selbst vor 

 sich geht. Die langen tertiären Deckfedern 

 waren an der Spitze*noch stark'braun-schwarz 

 und es fanden sich auch braune Federn im 

 Winkel des Flügels. 



