23 



hogy tévedett. A visszavonást még nem közöl- 

 tcni, de meg fogom tenni. Nincs arról meg- 

 bízható tanúság, hogy a gólya fészkelne 

 Délafrikában és azért részemről azon nézeten 

 vagyok, hogy a fehér gólyák Délafrikában az 

 északi nyár alatt nem költenek. 



Az Aquila számára kért eredeti czikket 

 szem előtt fogom tartani. 



Tisztelettel 



Godfrey Róbert. 



Î have not yet published his withdrawal of 

 his statement, although I mean to do so. 

 There is no trustworthy evidence White Storks 

 nesting in South Africa, and personally I feel 

 satisfied that White Storks remaining in South 

 Africa during the Northern summer are non- 

 breeding birds. 



I will keep in view your request for an 

 original article for the Aquila. 



With kind regards 

 Yours sincerely 

 Robert Godfrky. 



A mi gólyánk telelése Dél- 

 afrikában. 



(Kivonat Mr. W. L. Sclater „Onthc Mit;'ratiiiM of 

 Bilds ill South Africa"' czímii értekezéséből.) 



Részleges vonvdók czime alatt egy sor fajt 

 foglaltam egybe, a mely, bár sokszoros vonu- 

 lási mozgást végez, mégis minden időben és 

 meglehetős számban föltalálható Déli Afrikában. 

 E madarak mozgása bizonyos körülmények- 

 től függ, úgy mint bizonyos táplálék meg- 

 levésétől vagy hiányától ; valószínű, hogy 

 bizonyos esetekben a klíma is befolyást 

 gyakorol. 



így Anderson megjegyzi, hogy bizonyos 

 madárfajok csak az esős szakban találhatók 

 Damaraland-ban, noha Déli Afrikában más 

 helyeken állandó lakosok. A mozgalmak más 

 oka a sáskatömegek mozgása, a melyek 

 Afrika oly sok részében előfordulnak. Külö- 

 nösen három madárfaj az, mely a sáska- 

 tömegekhez alkalmazkodik ú. m. Ceratophora 

 carunculata, Glareola melanoptera és a fe- 

 iiér gólya, mikor itt van. Az első helyen 

 megnevezett faj itt állandó s kedvező viszo- 

 nyok között, bizonyos helyeken nagy számban 

 költ. A másik két faj: a fehér gólya és a 

 széki • csér itt északi jövevények, a melyek 

 csupán a déli nyári hónapokon maradnak 

 Délafrikában s tudtunkkal nem fészkelnek. 



' Journal of the South Afriean Ornithologists Union 

 Vol. I. pag. 19. No 1. V. ö. Aquila 1909. XVI. köt. 

 pag. XXVII. 



Winterung unseres weissen Stor- 

 ches in Südafrika. 



(.\usziiii- aus W. L. ScLATERs Abhandlung: ,,0n the 

 .Migration of Birds in South .africa."' 



Unter dem Titel Partielle Zugvögel habe 

 ich eine Anzahl von Arten zusammengefasst, 

 welche, obwohl sie verschiedene Zugsbewe- 

 gungen ausführen, dennoch zu jeder Zeit in 

 ziemlicher Anzahl in Südafrika anzutreffen 

 sind. Die Bewegungen einiger von diesen 

 Vögeln hängen von besonderen Umständen 

 ab, so wie das Vorhandensein oder der Man- 

 gel einer besonderen Nahrung, wahrscheinlich 

 üben in manchen Fällen audi die klimatischen 

 Verhältnisse einen Einiluss ans. 



So bemerkt z. B. Anderson, dass viele Vögel 

 in Damaraland nur während der Regenzeit zu 

 trefl'en sind, obwohl sie in anderen Teilen 

 Südafrikas residente Vögel sind. Eine Ursache 

 des partiellen Zuges sind die Bewegungen der 

 Heuschreckenschwärme, welche in so vielen 

 Teilen Afrikas vorkommen. Drei Arten von 

 Vögeln sind es besonders, welche sich die- 

 sen Schwärmen zugesellen: Ceratophora ca- 

 runculata, Glareola melanoptera und der weisse 

 Storch, wenn er hier ist ; die erstgenannte ist 

 bei uns resident und brütet bei günstigen Um- 

 ständen an gewissen Orten in grosser Zahl. Die 

 zwei anderen, Pratincola und Storch, sind beide 

 nordische Zugvögel, welche nur während der 

 südlichen Sommermonate in Südafrika bleiben 

 und welche, soweit bisher bekannt, nicht brüten. 



1 In: Journ. of the South Afriean OrnithologLsts 

 Union I. pag. 19. Vgl. Aquila 1909. B. XVI. pag. 

 XXVII. 



