A táblázat meglehetősen különböző szeleket 

 tüntet fel : nagy kiterjedésű NE áramlatok- 

 ról ezeken a megfigyelő állomásokon alig 

 lehet szó. 



Mig a szalonkák Helgolandon október végéig 

 nagyon kis tömegekben vonultak, addig Kelet- 

 Németországban már 4-én oly gyakoriak voltak, 

 hogy ezen a napon Rossittenen erős vonulást 

 figyeltek meg. Miért kellett volna hát ezeknek 

 a madaraknak egyenesen csak Finnországból 

 és miért nem inkább a Kurische Nehrungból 

 oda vonulniok ? Az időjárási térképek sok 

 érdekes kérdésre adnak választ, de még 

 sokáig nem fognak bennünket a madárvonu- 

 lás útjáról tájékoztatni. 



A széllel való vonulás az az alap, a melyen 

 Weigold űr szerint az „exakt" kutatás biológiai 

 problémája alapul. Mivel a madarak leginkább 

 tavaszszal és őszszel vonulnak, mindenesetre 

 érdekes tudni, hogy a különböző szélirányok 

 hogyan vannak Helgolandon képviselve. Húsz 

 évi (1886 — 1905) megfigyelések szerint a szél- 

 viszonyok és a szélcsend (C) reggeli, déli és 

 esti feljegyzés alapján "/j-ban kifejezve igy 

 alakulnak :'- 



Die Tabelle gibt ziemlich veränderliche 

 Winde an, von weitverbreiteten NE- Strömungen 

 kann an diesen Stationen kaum die Rede sein. 



Die Schnepfen, die bis Ende Oktober 

 über Helgoland nur in sehr geringen Mengen 

 zogen, waren in Ostdeutschland schon am 

 4. so häufig, dass an diesem Tage auf 

 Rossitten starker Zug beobachtet wurde. 

 Warum sollten also diese Vögel gerade nur 

 aus Finnland und nicht vielmehr von der 

 Kurischen Nehrung her gezogen sein ? Die 

 Wetterkarten geben über viele wissenswerte 

 Sachen Aufschlüsse, dazu aber werden sie sich 

 lange nicht eignen, dass sie über den Weg 

 des Vogelzuges uns belehren werden. 



Der Zug mit dem Winde ist der Grund- 

 stein, auf welchem sich das biologische Pro- 

 blem der exakten Erforscliung nach Herrn 

 Weigold aufbaut. Da die Vögel meistens im 

 Frühling und Herbst ziehen, kann es wohl 

 einiges Interesse haben, wie die verschiede- 

 nen Windrichtungen auf Helgoland vertreten 

 sind. Die liOjährigen (1886—1905) Wind- 

 verhältnisse und Calmen (C) gestalten sich in 

 "/„ der Summe aus den Beobaclitungen mor- 

 gens, mittags und abends folgendermassen : 



Szélirány 



Tavasz — Frühling 

 Osz — Herbst . . 



N 



10-2 

 5-6* 



Windriclitung. Helgoland 1886—1905. 7„ ' 



NE E SE S SW W 



13-8 12-0 81 6-4* 16-8 13-4 



8-5 irO 11-5 8-8 22-G 15-5 



Szélerősség méterekben másodperczenkint Vo-h'iw (eset) 



in 7o (Fälle). 



Windstärke Meter p. See. 



Ha a madarak Helgolandra rendszerint 

 széllel vonulnának, akkor őszszel nagyon kevés- 

 szer és tavaszszal is ritkán volna alkalmuk 

 széllel vonulni, feltéve hogy őszszel NE, 

 tavaszszal SW-ről jönnek. Ezenkivül öszszel 

 gyakrabban kellene erősebb szélben vonulniok, 

 mint tavaszszal, mert őszszel 100 eset közül 



' Assmann: „Die Winde in Deutschland", pay. 5. 

 -V lielg'olandi viszonyolvkal Keitum é.s Borkiini viszo- 

 nyai is megegyeznek. 



Würden die Vögel über Helgoland gewöhn- 

 lich mit dem Winde ziehen, dann hätten sie 

 im Herbst sehr wenig und im Frühling auch 

 oft keine Gelegenheit mit Mitwind zu ziehen, 

 falls sie im Herbst aus NE, im Frühling aus 

 SW kommen. Ausserdem müssten sie im Herbst 

 öfter als im Frühling in stärkeren Winden 



1 Assmann : „Die Wiiule in Deutschland', S. 5. — 

 Mit den Verliiiltaissen auf Helgoland stimmen auch 

 Keitum und Borkum gut. 



