8 



kézenfekvő dolojí iiioiidoni. hogy ez :i tény 

 magában véve is alkalmas arra, hogy a szak- 

 ember és még inkább a laikus érdeklődését 

 fölkeltse és fokozza ; Clarke bevezetésébe pedig 

 ez csakugyan beletartozott volna. 



E helyen néhány megjegyzést kívánok tenni 

 Eaöle-Clarke vonulási térképére.' Megadja ezen 

 Európa területének útvonalait saját kutatásai 

 alapján, bevonva Palmén-I és Menzeieb-ì is. 

 Palmén-í főleg parti madarakra és faunisztikai 

 adatokra támaszkodott. Mknzbier Oroszország 

 vonulási viszonyairól csak egészen vázlatos 

 képet, adott és kezeim között van sajátkezű 

 önbirábua. A mikor ugyanis „Recensio eritica" 

 czimü művem tiszteletpéldányát megküldöttem 

 neki. azt irta, hogy csodálkozott, mikor ön- 

 magát vonulási térképészként találta citálva ; 

 értekezéséről már teljességgel megfeledke- 

 zett és gondolkodnia kellett, míg rá jött, hogy 

 e tárgyról csakugyan írt ; sohasem gondolta 

 volna, hogy művét valaha is megemlítik. Dolgo- 

 zata azonban megjelent és nekem már szerzője 

 miatt is, a ki — méltán — nagy tiszteletnek 

 örvend, idéznem és használnom kellett. Külön- 

 ben is, mindannyiunknak vannnk dolgozataink 

 — jórészt az első szárnypróbálgatások — a 

 melyeket nem reklamálunk meg és a melyekre 

 érvénves a mondás : „Errare humánum est". 



Palmen főleg — a biologia akkori áramlatai 

 szerint következetesen kifejtett — elmélete- 

 ket állított fel. Érte is nem egy heves táma- 

 dás, különösen Homeyer E. részéről, a melyet 

 ügyesen visszavert és a mely szenvedélyes- 

 sége miatt tényleg hibás is volt. Palmen 

 műve és az azt követő vita azonban a madár- 

 vonulás tudományosabb felfogásához veze- 

 tett ; ezt bizonyára észrevette Eaqle-Clarke is. 

 Nem vette azonban észre úgylátszik és szándé- 

 kosan ignorálta a vonulás kutatásának további 

 fejlődését, a mely pedig első kötetének II. 

 fejezetében „Modern nézetek" czini alatt jól 

 elkelt volna és nagyon kényelmesen rendel- 

 kezésére is állott. Nem tarthatok igényt arra, 



dann den in Südafrika geschossenen oder 

 eingegangenen abgenommen und uns zuge- 

 sendet wurden, vollkommen erhärtet und er- 

 wiesen ist — wie gesagt, dieser umstand 

 allein vollkommen geeignet ist, die Aufmerk- 

 samkeit des Fachmannes und noch mehr des 

 Laien gefangen zu nehmen und aufs höchste 

 anzuregen, mithin in die Einleitung Clarkks 

 nur zu sehr hineingehört hätte. 



Hier wünsche ich einige Worte über die 

 Zugskarte Eaglk-Clakkeb einzufügen. ' Er gibt 

 die Zugslinien auf dem Gebiet Europas auf 

 Grund der eigenen Forschung und zieht noch 

 Palmen und Menzbier herbei. Pai.mén stützte 

 , sich hauptsächlich auf Strandvögel und fau- 

 nistische Angaben ; Menzbier gab ein ganz 

 oberflächliches Bild der Zugsverhältnisse Russ- 

 lands und besitze ich von seiner Hand eine 

 Kritik des eigenen Werkes. Er schrieb mir 

 nämlich, als ich ihm honoris causa ein Exem- 

 plar meiner „ Recensio critica" übersandte, er 

 sei erstaunt gewesen, als er sich als Zugs- 

 kartograph angefühlt sah, er habe seine Ab- 

 handlung schon ganz vergessen und musste 

 sich erst erinnern, dass er über die Materie 

 geschrieben hat ; er hätte nie gedaclit, dass 

 diese Arbeit je erwähnt werden würde. Die 

 Abhandlung war aber da und ich musste sie 

 schon des Auktors wegen anführen und be- 

 nützen, der sich ja der allgemeinen Wert- 

 schätzung erfreut, die er auch voll verdient. 

 tJbrigens hat ein jeder von uns Abhandlun- 

 gen — zumeist Erstlinge, — die er nie rekla- 

 miert, bei denen das Wort : „Errare humanuni 

 est" gilt. 



Palmen gab vorwiegend Theorie, nach der 

 damaligen Strömung der Biologie konsequent 

 durchgeführt. Er hatte zum Teil sehr vehe- 

 mente Angriffe besonders von E. Hümeyer zu 

 bestehen, die vielfach abgewiesen wurden 

 und tatsächlich infolge der Leidenschaftlich- 

 keit meist auch gründlich verfehlt waren. 

 Palméns Werk und die daran geknüpfte Pole- 

 mik regten aber zu einer wissenschaftlicheren 

 Auffassung des Zugproblems an ; das wird wohl 

 auch Eagle-Clarke bemerkt haben. Was er aber 

 nicht bemerkt zu haben scheint oder absicht- 

 lich ignorierte, das ist die weitere Entwicke- 

 lung der Zugsforschung, die sein Kapitel II 

 seines ersten Bandes als „Moderne Ansichten" 



L. c. Vol. I. ad p. 70 és :i köv. és Plato 11. 



L. c. Vol. 1. ad p. 70 u. ff. und Plate II. 



