kon is bármily csekély mértékben megvilágí- 

 taná, hogy tehát a vonulás periódusára nem 

 bir fontossággal. 



Ilyen adatanyag halmozásával beáll azután 

 az az állapot, a melyet a nép szólása találóan 

 jelez ígyen: „Nem látja az erdőt a fáktól". 



Mindezekből feltétlenül következik, hogy 

 nem csak arról van szó, megtudni : mi történik 

 Angliában, Németországban, Magyarországon 

 stb., hanem arról, hogij mi történik a föld 

 ületö felének egész voiiulási területén ugyan- 

 azon év iwmlási szakában ? Hogy azután e 

 kérdésben az idő, tér és személy szerint munka- 

 felosztásra van szükség, az magától értetődik ; , 

 itt van az alkalom arra, a hol az egyes orszá- 

 gok kebli, szervezett megfigyeléseikkel besora- 

 kozhatnak, hogy az egységes összefoglaló kép 

 összeállítása lehetővé váljék. Még a legzseniáli- 

 sabb induktív kutató is csak részletmunkát 

 nyújthat e téren és semmi egyebet. 



Talán ebben a körülményben keresendő 

 annak oka is, hogy az illusztris szerző évek 

 óta várt művét csak „Studies in Bírd Migration"- 

 nak czímezi, a mely czimnek könyve meg is 

 felel, a mely alatt azonban nem rendszeresen 

 írott, tartalmas és lezárt munkát kap az em- 

 ber, a minő Gatke-ó vagy inkább Palmen- é 

 volt; a minőt pedig nemcsak várhatott, de 

 talán teljes joggal várt is, mert szerzője hallga- 

 tagon tűrte a legnagyobb, előlegezett dicséretet 



Az a benyomásom, hogy a mű általános 

 része más jóval a többi előtt íratott meg 

 Mert Eagle-Clarke bevezetésének illető részé 

 ben — a mely saját szavai szerint nem szak 

 embereknek, hanem olyanoknak van szánva 

 a kik a madárvonulás jelenségét nem isme- 

 rik — egyetlen szóval sem emlékezik meg 

 a német rossitteni madárvártáról, a m. kir. 

 ornithologiai központról és epochalis ered 

 menyeikről, a dánok szerény tanítójáról, Morten 

 SEN-rőI, a ki a madárvonulás megfigyelésében 

 felismerte az aluminiumgyűrük használható 

 ságát és azokat elsőül alkalmazta is. Kézen- 

 fekvő dolog, hogy maga az a körülmény, :■> 

 mely szerint gólyáink Délafrika legdélibb pont- 

 ján telelnek, és ezt gólyáink alig anyányi 

 fiókáinak csüdjére húzott, keltezett és számo 

 zott aluminiumgyűrük bizonyítják, a melyei; 

 a Délafrikában lőtt vagy ott elfogott példá- 

 nyokról levétettek és hozzánk beküldettek. 



auf den nächsten Punkten auch nur im ge- 

 ringsten zu beleuchten, dass sie mithin für 

 die Periode des Zuges belanglos sind. 



Durch Häufuug solcher Datenmassen tritt 

 dann der Zustand ein, den ein treffendes 

 Volkswort wie folgt charakterisiert : „3ian 

 sieht den Wald vor Bäumen nicht." 



Aus all diesem folgt unbedingt, dass es 

 sich nicht nur darum handelt, zu wissen : 

 was in England, Deutschland, Ungarn etc. 

 vorgeht, sondern darum, was auf dem ganzen 

 Zugsgehiet der betreffenden Erdhälfte während 

 einer Zugsperiode desselben Jahres vorgeht. 

 Dass dann hier nach Zeit, Raum und Person 

 Arbeitsteilung platzgreifen muss, liegt auf der 

 Hand und hier ist es, wo sich die einzelnen 

 Länder mit ihren heimatlichen, organisierten 

 Beobachtungen einreihen, um eine Zusammen- 

 stellung eines Gesamtbildes möglich zu ma- 

 chen. Selbst der genialste, induktiv Forschende 

 leistet auf diesem Gebiete nur Detailarbeit 

 und nichts mehr. 



Vielleicht ist in diesem Umstände die Ur- 

 sache zu suchen, dass der illustre Auktor das 

 seit Jahren erwartete Werk nur „Studies in Bird 

 Migration" nennt, dem es auch entspricht, wo 

 man aber ein methodisch geschriebenes, voll- 

 gewichtiges und abgeschlossenes Werk, wie 

 jenes von Gätke und noch mehr von Palmen 

 war, erwartete und vielleicht auch zu erwarten 

 berechtigt war, denn er duldete schweigend 

 das grösste, im vorhinein gespendete Lob. 



Man hat den Eindruck, dass der allgemeine 

 Teil schon viel früher als das Werk selbst 

 geschrieben wurde. Denn Eagle-Clarke erwähnt 

 in dem betreffenden Teile der Einleitung, der 

 seinen Worten gemäss nicht für Fachmänner, 

 sondern für solche bestimmt ist, die mit dem 

 Phaenomen des Vogelzuges nicht bekannt sind, 

 mit keinem Wort die Deutsche Vogelwarte 

 Rossitten, die königl. Ungarische Ornithologische 

 Centrale und ihre epochalen Errungenschaf- 

 ten, noch den bescheidenen dänischen Lehrer 

 Mortensen, der die Verwendung der Aluminium- 

 ringe in der Beobachtung des Vogelzuges 

 entdeckt und als erster praktisch verwendet 

 hat. Es liegt auf der Hand, dass der Umstand 

 allein, wonach unsere Störche auf der äusser- 

 sten Spitze von Südafrika überwintern und 

 dieses durch datierte und numerierte Alu- 

 miniumringe, welche an den Beinen der halb- 

 flüggen Nestlinge unserer Störche angebracht, 



