AQUILA. 



A MAGYAR KIRÁLYI MAJ)ÁRTAN1 KÖZPONT FOIAÓIRATA. 



PERIODICAL OF ORNITHOLOGY. 

 EDITED BY THE ROYAL HUNGARIAN 

 CENTRAL BUREAU FOR ORNITHOLOGY. 



JOURNAL POUR L'ORNITHOLOGIE. 

 PUBLIÉ PAR LE BUREAU CENTRAL 

 ORNITHOLOGIQUE ROYAL HONGROIS. 



ZEITSCHRIFT FUR ORNITHOLOGIE. 



ORGAN DER KÖNIGLICH UNGARISCHEN 



ORNITHOLOGISCHEN CENTRALE. 



Nr. 1-4. sz. 1912. Dec. 20. Budapest, IL, Debrői-út 15. Évfolyam XIX. Jahrgang. 



Az ornithophaenologia mai állásá- 

 nak vázlata. 



Eagle-Clarke művének ötletéből. 



Motto: „A vonulás lefolyását — egy pontra 

 vonatkozólag- — folytonos megfigyeléssel 

 megállapíthiitjuk; hogy azonban a vonu- 

 lás; hol és miért indul, hol végződik, 

 mely úton folyik le: ez az a problema, 

 a mely még megoldásra vár." 



Hbgyfoky K. 



Itt az ideje, hogy az ornithophaenologia 

 mezején szemlét tartsunk és a lehető követ- 

 keztetéseket levonjuk. A közvetlen indító ok 

 EAGLE-CLAEKE-nak a madárvonulásról írt és már 

 régóta feszült figyelemmel várt művének meg- 

 jelenése^ és az a körülmény, hogy Német- 

 országban a „Gatke" és „Helgoland"' , ornitho- 

 phaenologiailag oly ünnepelt neveivel kap- 

 csolatban a madárvonulás problémája újabban 

 sokszoros, sőt újításos szellemű vizsgálat 

 tárgya lett.^ 



EAGLE-CtAEKE-ra vouatkozólag álljanak itt 

 honfitársának, T. A. CowARD-nak sorai, a ki 

 a madárvonulásról igen jó, összefoglaló és 



' Eagle-Clarke, William, Keeper of the Natural 

 History Department, the Royal Scottish Museum : 

 Studies in Bird Migration; with M;ips, Weather Charts, 

 and other Illustrations. Volume I. and II. London, 

 Gurney and Jackson; Edinburgh: Oliver and Boyd, 

 1912. (Dedicated to Her Grace the Duchess of Bed- 

 ford, Honorary Member of the British Ornithologists 

 Union etc.). 



- L. Dr. Weigold Hugo irataiban, különösen „Wie 

 können wir das biologische Problem des Vogelzuges 

 exakt erforschen?" Ornithologische Monatschrift, 1912, 

 Nr. 1, 37. Jahrg. p. 112—123. 

 Aquila XIX. 



Eine Skizze des Standes der 

 Ornithophaenologie. 



Aus Anlass des AA'erkes von Eagle-Clarke. 



Motto : „Den Verlauf des Zuges können wir 

 mit ununterbrochenen Beobachtungen 

 für einen Punkt wohl bestimmen ; das 

 jedoch : wo und warum der Zug beginnt, 

 wo er endet, auf welchem Wege er ver- 

 läuft : das ist das Problem, welches 

 gelöst werden muss." J. Hegypoky. 



Es ist hohe Zeit auf dem Gebiete der 

 Ornithophaenologie, worunter die Erscheinun- 

 gen des Zuges der Vögel gemeint sind, Um- 

 schau zu halten und die möglichen Konklu- 

 sionen zu ziehen. Den Anlass gibt der 

 Umstand, dass das längst mit grösster Span- 

 nung erwartete Werk Eagle-Clarkes über den 

 Zug der Vögel erschienen ist ^ und dass in 

 Deutschland, im Kontakte mit dem ornitho- 

 phaenologisch so hochberühmten Namen 

 „Gätke" und „HelgolancV , das Problem des 

 Zuges der Vögel neuerlich vielfach und auch 

 reformatorisch erörtert wird.'-^ 



Hinsichtlich Eagle-Clarkes möge hier ver- 

 zeichnet stehen, dass sein Landsmann T. A. 

 Coward, der eine sehr gute, übersichtliche 



1 Eagle-Clabke, William Keeper of the Natural 

 History Department, the Royal Scottish Museum : 

 Studies in Bird Migration; with Maps, Weather Charts, 

 and other Illustrations. Volume I. and H. London, 

 Gurney and Jackson ; Edinburgh : Oliver and Boyd, 

 1912. (Dedicated to Her Grace the Duchess of Bed- 

 ford, Honorary Member of the British Ornithologists 

 Union etc.). 



- Weigold, Dr. Hugos, Schriften, besonders „Wie 

 können wir das biologische Problem des Vogelzuges 

 exakt erforschen?" Ornithologische Monatschrift, 1912, 

 Nr. 1, 37. Jahrg. p. 112—123. 



1 



