210 



A madarak végbelének mikroszkó- 

 piai anatómiája.* 



1 táblával és ^9 szövegraj/.zal. 

 Irta: Dr. Greschik Jenő, T. assistens. 



Bevezetés. 



A madarak táplákk'satornája a s/.ájnyilás- 

 tól a kloakáig, illetőleg a végbéliiyílásig ter- 

 jedő cső, melyen több szakaszt különbözte- 

 tünk meg, nevezetesen előbelet, középbelet 

 és végbelet. Az előbélhez soroljuk a száj- 

 üreget, a garatot (pharynx), a nyelőcsövet 

 vagy bárzsingot (oesophagus) és a gyomrot, 

 mely utóbbi ismét két szakaszra oszlik : elő- 

 vagy mirigyes gyomor (proventriculus) és zúza 

 (ventriculus) ; néhány vizi madárnál még egy 

 harmadik szakasz is van, a pylorus gyomor 

 vagy az ú. n. gyomorfüggelék. A középbelet 

 és végbelet együttesen bélnek szoktuk mon- 

 dani. A középbelet vékonybélnek is mondják 

 s az ember anatómiában használt beosztást 

 átviszik a többi állatokéra, igy a madarakéra 

 is, de minden alap nélkül. A madarak közép- 

 belén általában csak gyomorvégi belet vagy 

 epésbelet, duodenumot és csípőbelet, ileumot 

 lehet megkülönböztetni. A duodenum a pylorus 

 utáni első hurok, melynek homorulatában a 

 hasnyálmirigy (pancreas) fekszik. Az ileum a 

 duodenum végétől a vakbelek insertiójáig 

 terjed, rendesen ez a bél leghosszabb része. 

 A vékonybél közepe táján sok madárnál a 

 diverticulum caecum vitellit találjuk, vak tömlő, 

 az embryo bélköldök vezetékének (ductus 

 vitello intestinalis s. omphalo-entericus) marad- 

 ványa, LöNNBERQ és Jägerskiüld szeriut funk- 

 czionáló szerv, bélmirigy. A végbél (rectum) 

 a vakbelek insertiójától a végbélnyilásig ter- 

 jedő szakasz, tulajdonképpen magában fog- 

 lalja elülső szakaszában a vastagbelet (colon) 

 is, de az utóbbi csak néhány madárnál, neve- 

 zetesen strucznál, rheánál és túzoknál külön- 

 böztethető meg, a többi madárnál a végbél 

 typikus rectum alakjában fut le. (Gadow). 



A madarak táplálócsatornájának feljebb 

 ismertetett szakaszait a btivárok az idők folya- 



• Részben felolvasta szerző a Kir. Magy. Termé- 

 szettudományi Társulat Állattani Szakosztályának 

 1912. okt. hó 4-iki ülésén. 



Mikroskopische Anatomie des End- 

 darmes der Vögel.* 



Mit 1 Tafel und 29 Abbildungen im Text. 

 Von Dr. Eugen Greschik, I. Assistent. 



Einleitung'. 



Der Verdauungstraktus der Vögel ist eine 

 von der Mundhöiile bis zur Kloake, bezw. 

 bis zur Enddarmofl'nung verlaufende Röhre, 

 an welcher wir mehrere Abschnitte unter- 

 scheiden, nämlich Vorderdarm. Mitteldarm und 

 Enddarm. Zum Vorderdarm rechnen wir die 

 Mundhöhle, den Pharynx, den Schlund (Oeso- 

 phagus) und den Magen, welch letzterer sich 

 wieder in zwei Abschnitte gliedert: Vor- oder 

 Drüsenmagen (Proventriculus) und Muskel- 

 magen (Ventriculus), bei manchen Wasser- 

 vögeln ist sogar nocli ein dritter .Vbschnitt 

 vorhanden, der Pylorusmagen oder .Mageii- 

 anhang. Als „Darm" pflegen wir den Mittel- 

 und Enddarm zusammen zu bezeichnen. Den 

 Mitteldarm nennt man auch Dünndarm und 

 überträgt die in der menschlichen Anatomie 

 gebrauchten Einteilungen auch auf die übri- 

 gen Tiere, so auch auf die Vögel, aber ohne 

 allen Grund. Am Mitteldarm der Vögel kön- 

 nen wir im allgemeinen nur ein Duodenum 

 und Ileum unterscheiden. Das Duodenum ist 

 die erste Schlinge nach dem Pylorus, in des- 

 sen Kavität die Bauchspeicheldrüse (Pancreas) 

 liegt. Das Ileum verläuft vom Ende des Duo- 

 denum bis zur Insertion der Blinddärme, ge- 

 wöhnlich ist es der längste Teil des Darmes. 

 In der mittleren Gegend des Dünndarmes 

 finden wir l)ei vielen Vögeln das Diverticu- 

 lum caecum vitelli, einen blinden Sack, als 

 Rest des Ductus vitello intestinalis s. omphalo 

 entericus des Embryos. Lönnberg und Jägerskiöld 

 halten es für ein funktionierendes Organ, das 

 die Bedeutung einer Darmdriise hat. Der 

 Enddarm (Rectum) ist der von der Insertion 

 der Blinddärme bis zum After verlaufende 

 Abschnitt, eigentlich ist darinnen auch der 

 Dickdarm (Colon) mit inbegriffen, der jedoch 

 nur bei einigen Vögeln, beim Strauss, bei 

 Rhea und Otis unterschieden werden kann, 

 bei den übrigen Vögeln verläuft der End- 



* Vom Verfasser zum Teil in der Sitzung am 

 4. Okt. 1912 der Zoolo};ischen Sektion der Königl. 

 Ungar. Naturwissenschaftl. Gesellschaft vorgetragen. 



