225 



Annál csodálatosabb, hogy Taschenberq 0. 

 az „új Naumann" anatómiai részének feldolgo- 

 zója még 1905-ben a madaraknál csak két 

 izomréteget, külső körkörös és belső hosz- 

 szanti réteget ir le. Oppel szavait idézve „A 

 madárbél rétegei csak akkor érthetők meg, 

 helyesen, ha figyelembe veszszük azon körül- 

 ményt, hogy itt a külső hosszanti izomréteg 

 és még inkább a submucosa nagyon gyengén, 

 ezzel szemben a muscularis mucosae hosz- 

 szanti réteg alakjában nagyon erősen fejlett." 



Vizsgálataim közepette arra az eredményre 

 jutottam, hogy a madarak végbelében a kö- 

 vetkező rétegek vannak; 



1. Hámréteg (epithel). 



2. Sajátos réteg (tunica propria). 



3- Nyálkahártya-izomzat (muscularis mu- 

 cosae). 



4. Nyálkahártya alatti kötőszövet (tunica 

 submucosa). 



5. Körkörös izomréteg (muscularis, stratum 

 circulare). 



6. Hosszanti izomréteg (muscularis, stratum 

 longitudinale). 



7. Savós hártya kötőszövete (tunica subse- 

 rosa). 



8. Savós hártya hámrétege (tunica serosa). 

 Az első három réteg együttesen alkotja a 



nyálkahártyát (tunica mucosa). Az utolsó kettő 

 természetszerűleg a végbélnek csak intraperi- 

 toneális szakaszán van meg, ezen túl kötő- 

 szövet található (adventitia vagy tunica ex- 

 terna). 



A hámréteg a végbél legnagyobb részében 

 egyrétegű hengeres, pálczikaszegélyes hám- 

 sejtekből áll, melyek között kehelysejtek for- 

 dulnak elő. A kloakában s az anális nyilasban 

 ez a hengeres hám megszűnik, helyette több 

 rétegű lapos hám van. A sajátos réteg tulaj- 

 donképpen retikulált kötőszövet, hol tömöttebb, 

 hol lazább kötőszöveti rostokból áll, melyek 

 között nyiroksejtek találhatók. Hajszáledények 

 és nyirokedények vannak benne, ezenkívül 

 a muscularis mucosaeból induló izomrostok 

 láthatók. Alsó részében a LiEBERKt)HN-féle 

 mirigyeket (glandulae intestinales Lieber- 

 kühnianae) találjuk egyszerű csövek alakjá- 

 ban. Ezekben a mirigyekben szintén hengeres 

 hámsejtek és kehelysejtek vannak. Találni 

 Aquila XIX. 



nicht als Muscularis mucosae anzusprechen 

 sei, dies ist jedoch nach den Untersuchungen 

 SwENANDBRS grundlos. Um so merkwürdiger ist 

 es, dass Taschenberg 0., der Bearbeiter des 

 anatomischen Teiles im „Neuen Naumann" 

 noch 1905 bei den Vögeln nur zwei Muskel- 

 schichten, eine äussere Ring- und eine innere 

 Längsschicht beschreibt. Oppels Worte zitie- 

 rend „Die Schichten des Vogeldarms lassen 

 sich nur richtig verstehen, wenn mau dem 

 Umstände Rechnung trägt, dass hier die äus- 

 sere Längsmuskelschicht und noch mehr die 

 Öubmucosa sehr gering, die Muscularis mu- 

 cosae als Längsschicht dagegen sehr stark 

 entwickelt ist". 



Meine Untersuchungen ergaben, dass im 

 Enddarm der Vögel folgende Schichten sind : 



1. Epithel. 



2. Tunica propria. 



3. Muscularis mucosae. 



4. Tunica submucosa. 



5. Muscularis, stratum circulare. 



6. Muscularis, stratum longitudinale. 



7. Tunica subserosa. 



8. Tunica serosa. 



Die ersten drei Schichten bilden zusam- 

 men die Schleimhaut (Tunica mucosa). Die 

 beiden letzten sind naturgemäss nur im intra- 

 peritonealen Abschnitte des Enddarmes zu 

 finden, weiter unten ist Bindegewebe (Adven- 

 titia s. Tunica externa). 



Das Epithel besteht im grössten Teil des 

 Enddarmes aus einschichtigen, mit Stäbchen- 

 saum versehenen Zylinderzellen, zwischen 

 welchen Becherzellen vorkommen. In der 

 Kloake und Afteröifnung verschwindet dieses 

 Zylinderepithel, an seiner Stelle findet man 

 mehrschichtiges Plattenepithel. Die Tunica 

 propria ist eigentlich retikuliertes Binde- 

 gewebe aus dichteren oder lockereren ßinde- 

 gewebs-Fibrillen bestehend, zwischen wel- 

 chen Lymphzellen liegen. Kapillargefasse und 

 Lymphgefässe sind darinnen, ausserdem von 

 der Muscularis mucosae ausgehende Muskel- 

 fasern. Im unteren Abschnitt finden wir die 

 LiEBERKüHNSchen Drüsen (Glandulae intesti- 

 nales Lieberkühnianae) als einfache Schläuche. 

 In diesen Drüsen sind ebenfalls Zylinder- 

 epithelzellen und Becherzellen. Man findet in 

 der Propria auch einfache Lymphfollikel. 

 Die Schleimhautmuskulatur ist in Form einer 

 schwächeren oder stärkeren Schicht vorhan- 



29 



