226 



még a sajátos rétegben egyszerű iiyirok- 

 tüszőket is. A nyálkahártya-izomzat hol 

 gyengébb, hol erősebb réteg alakjában van 

 meg, hosszanti izmokból áll, melyek közütt 

 gyakran keresztül-kasul tinóm kötőszöveti ros- 

 tokat vehetni észre. A nyálkahártya alatti 

 kötőszövet igen gyengén van kifejlődve, a 

 legtöbb helyen nem is látható, helyesebben 

 tehát az mondható, hogy csak nyomokban 

 van meg. Leginkább még olyan helyeken 

 erősebb, hol a nyálkahártya magasabb redő- 

 ket képez, ilyen helyütt benyomul a redóbe, 

 mintegy alapját képezi a bolyhoknak. Általá- 

 ban ilyenfajta vizsgálatoknál, hol mindig pon- 

 tosan kell szétválasztani az izmokat és kötő- 

 szövetet, igen jól használtam a Delafield-Van 

 Gibson hármas festést, mely e kötőszövetet 

 pirosra, az izomzatot sárgára festi. A kör- 

 körös izomréteg rendesen valamennyi közül 

 legerősebben van kifejlődve. Az egyes köte- 

 geket szintén kötőszövet szövi át, mely a 

 rétegnek külső szélén gyakran erőteljesebb 

 kifejlödésű, szinte külön réteg gyanánt tűnik 

 elő, melyben véredények vannak. A külső 

 hosszanti izomréteg fajonként nagy eltérése- 

 ket mutat, hol erőteljesebben van kifejlődve, 

 hol meg csak nyomai láthatók a kötőszövet 

 között, de úgylátszik minden madárnál meg- 

 van. .A subserosa kötőszövete, melyet a serosa 

 hámrétege határol, szintén egyenlőtlenül van 

 kifejlődve. Erőteljesebb réteg gyanánt mutatko- 

 zik sokszor a kloakában az adventitia vagy 

 tunica externa kötőszövete. 



den, besteht aus Längsmuskelii. zwischen 

 welchen oft durcheinander feine Bindegewebs- 

 Fibrillen sichtbar sind. Die Submucosa ist 

 sehr schwach entwickelt, an den meisten 

 Stellen ist sie gar nicht wahrnehmbar, man 

 kann also eher sagen, dass sie nur in Spu- 

 ren vorhanden sei. Meistens ist sie an sol- 

 chen Stellen stärker, wo die Schleimhaut 

 höhere Falten bildet ; dort dringt sie in die 

 Falten ein und bildet gleichsam die Basis 

 der Zotten. Bei solchen Untersuchungen, wo 

 man immer scharf Muskeln und Bindegewebe 

 auseinanderhalten muss, konnte ich sehr gut 

 die Delafield-Van GiEsoNSche Dreifachfarbung 

 gebrauchen, welche das Bindegewebe rot, 

 die Muskulatur gelb färbt. Die Ringmuskel- 

 schicht ist gewöhnlich von allen am stärksten 

 ausgebildet. Die einzelnen Bündel werden 

 auch hier vom Bindegewebe durchwoben, 

 welches am äusseren Rande der Schicht 

 öfters stärker ausgebildet ist und fast als 

 eine separate Schicht mit Blutgefässen er- 

 scheint. Die äussere Längsmuskelschicht zeigt 

 bei den verschiedenen Arten grosse Unter- 

 schiede, entweder ist sie stärker entwickelt 

 oder sind nur Spuren zwischen dem Binde- 

 gewebe zu sehen, aber sie scheint bei allen 

 Vögeln vorzukommen. Das Bindegewebe der 

 Subserosa, welches vom Epithel der Serosa be- 

 grenzt wird, ist ebenfalls ungleich entwickelt. 

 Als stärkere Schicht erscheint oft in der 

 Kloake das Bindegewebe der Adventitia oder 

 Tunica externa. 



L0N6IPENNES. 

 Laridae. 



Larus argentahis michachellesi Bruch. 



A caecák insertiója helyen hosszú ujjalakú 

 bolyhok, rendesen 2 — 3 közelebb áll egymás- 

 hoz, közöttük kisebb háromszögalakú lemezek. 

 A középső szakaszban már erősebb tarajok 

 vannak a muscularis mucosae és submucosa 

 ránczosodása révén, miáltal a bolyhok ezeken 

 foglalnak helyet. A kloaka felé a ránczok 

 erősebbek, mélyebben nyúlnak be a lumenbe, 

 a rajtuk ülő bolyhok szélesebbek s alacso- 

 nyak. A hengeres hámsejtek 26;í — Sl'o n 

 hosszúak, 5 2 (i. szélesek,' magjuk 9'2 /< 



' A mérések mindig a hengeres hámsejt belső, a 

 bél lumenje felé eső oldalán történtek. 



An der Insertion der Caeca lange, finger- 

 förmige Zotten, gewöhnlich stehen 2 — 3 näher 

 zueinander, zwischen ihnen kleinere dreieckige 

 Lamellen. In der Mittelgegend sind durch die 

 Faltung der Muscularis mucosae und Submucosa 

 stärkere Kämme zu finden, so dass die Zotten 

 auf diesen gleichsam aufsitzen. Gegen die 

 Kloake hin werden die Faltungen stärker, ragen 

 tief ins Darmlumen hinein, die aufsitzenden 

 Zotten sind breiter und niedriger. Die Zylinder- 

 epithelzellen sirid26"3 — 31"5," lang, 52 //breit,' 



' Die Messungen geschahen immer an der inneren, 

 dem Lumen zugekehrten Seite des Zylinderepithels. 



