273 



év július havában, a mikor a profil fent jel- 

 zett fészkein kivül feltűnt a barlang belsejé- 

 nek sok tágas odva, a mely ragadozó madarak 

 számára kitűnő búvó és fészkelő helyül szol- 

 gálhatott. Már e helyen hangsúlyoznom kell, 

 hogy mindezideig csupán magas boltozata 

 barlangokból kerültek elő rágcsáló- és madár- 

 csontok (2. és 4. kép) ; azokból pedig, a melyek 

 kitöltése magasan, közel a barlang tetejéig 

 ért, nyoma sincs hasonló leleteknek. Leg- 

 természetesebb magyarázata az, hogy ilyen 

 barlangokban ragadozó madarak nem tanyáztak. 



A Balla-barlangból kiásott anyagot, össze- 

 hasonlító recens madárcsontgyfljteniény hiá- 

 nyában a folyó év augusztus havában magam- 

 mal vittem Capek Venczel úrhoz Oslawanba 

 tett tauulmányutamra, a hol vezetése alatt és 

 gazdag összehasonlító gyűjteménye alapján a 

 következő fajokat határoztam meg. 



A fajokat G.ídow osteologiai rendszerében 

 adom.* 



A felső sárga diluvialis agyag anyaga. 



Jeleztem már, hogy a Balla főterének 2 m 

 vastag világossárga, erősen törmelékes agyagá- 

 ból került ki a barlang madáranyagának túl- 

 nyomó része. 



Branta ruficoUis (P.4ll.) ? 



vagy valamely Tadorna faj baloldali tibia, di- 

 stalis fragmentuma. 



Anas boscas L. IV. tábla 25. 

 Jobboldali tarsometatarsus (9)", 2 phalanx (?). 



Anas (penelope L. ?). 

 Hetedik nyakcsigolya. 



Mergus merganser L. 



Nőstény bal csüdje" és öreg $ bal femur- 

 jának distalis fragmentuma. 



Schichten untersuchte ich im Monat Juli 1. 

 J. Ausser den schon erwähnten Lagern des 

 Profils waren noch die vielen geräumigen 

 Nischen des Inneren der Höhle auffallend, 

 welche den Raubvögeln gute Schlupfwinkel 

 und Nistplätze boten. Schon hier muss betont 

 werden, das bisher nur aus hochgewölbten 

 Höhlen Nagetier- und Vogelreste stammen (2. 

 und 4. Abbildung) ; diejenigen, in welchen die 

 Ausfüllung hoch war und fast bis an die 

 Decke ragte, ergaben keine solchen Funde. 

 Die einzige natürliche Erklärung dieser Tat- 

 sache ist die Annahme, dass in solchen Höhlen 

 keine Raubvögel hausten. 



Das aus der Balla-Höhle ausgegrabene 

 Materiale nahm ich, da ich hier kein rezentes 

 Vergleichsmaterial zur Hand hatte, im Monat 

 August 1. J. gelegentlich meiner Studienreise 

 zu Herrn Vaclav Capek nach Oslawan, wo ich 

 auf Grund seines reichen Vergleichsmaterials u. 

 unter seiner Leitung folgende Arten bestimmte : 



Die Arten gebe ich in Gadows systemati- 

 scher Reihenfolge.^ 



Vogelreste aus oberen gelben Diluvialton. 



Es wurde schon erwähnt, dass der grösste 

 Teil der Vogelreste aus dem 2 Meter tiefen, 

 hellgelben, schotterigen Ton der Höhlenmitte 

 stammt. 



Branta ruficoUis (Fall.) ? 



oder eine Art Tadorna : distales Fragment 

 der linken Tibia. 



Anas hoscas L. Tafel IV. Fig. 25. 



Rechter Tarsometatarsus eines Weibchens", 

 2 Phalangen (fraglich). 



Anas [penelope L. ?). 

 Siebenter Halswirbel. 



Mergiis merganser L. 



Linker Tarsometatarsus eines Weibchens" 

 und distaler Fragment des linken Femur 

 eines alten Weibchens. 



* Dr. H. G. Bronns : Klassen und Ordnungen der 

 Thier-Reichs VI. B. 4. Abth. Vögel von Hans Gadow. 

 II. Systematischer Teil. Leipzig 189.3. 



* Dr. H. G. Bronns Klassen und Ordnungen des 

 Thier-Reichs. VI. B. 4. Abth. Vögel von Hans Gadow. 

 II. Systematischer Teil. Leipzig 1893. 



^ V. ö. M Alphonse Milne-Edwards . Recherches anatomiques et palaeontologiques etc. Oiseaux Forssiles de la 

 France. Paris 1867-1868. Atlas Tom. I. Planche 26. fig. 23—27. 



" U. 0. Atlas, Tome I. Planche 13, fig. 21—29. 



Aquila XIX. 35 



