290 



egyszerre megindította ii barlangok kutatását. 

 Megkezdte a sort dr. Kadic Ottokár a Szeleta- 

 barlang felásásával — a honnan gazdag 

 palaeolith sorozat és őseinlös csontok kerültek 

 ki, de niadárcsont nem akadt — folj'tatta a 

 Puskaporos sziklaodúval, majd dr. IIim-f.brand 

 Jenő a répáshutai Balla-, az istállóskői és 

 peskői barlanggal. 



A hámori Puskaporos sziklaodu gazdag 

 madáranyagát Capek Venczel oslawani igazgató- 

 tanító határozta meg.'" 



A répáshutai Balla-, az istállóskői és peskői 

 barlangok anyagát az előbbi dolgozatban közöl- 

 tem. Mindhárom barlangban az ásatásokat 

 dr. HiLLEBRAND JuNö vezette és pedig a Baliá- 

 ban 1909 — 1912 ig a nyári hónapokban, az 

 istállóskőiben és peskőiben pedig csak próba- 

 ásást 1912 augusztus iiavában. Az ásatások 

 a M. Kir. Földtani Intézet, a Magyar Tudo- 

 mányos Akadémia és a Borsod-Miskolczi 

 Múzeum-Egylet költségén történtek. 



A mikor a barlangok fossilis madarainak 

 tanulmányozásához kezdettem, első sorban 

 kiszállottam a répáshutai Balla- barlangba, a 

 lelőhely situsának megtekintésére. Az innen 

 magammal hozott anyaggal és az ugyaninnen 

 már 1909 — 11 ben kikerült csontokkal men- 

 tem a morvaországi Oslawanba, hogy Capek 

 recens osteologiai gyűjteménye alapján meg- 

 határozzam. 



Oslawani tanulmányutamat Herman Ottó 

 igazgató úr tette lehetővé, a mit e helyen 

 is hálával köszönök meg. 



Mint e téren kezdő, természetesen sokszoro- 

 san igénybe kellett vennem Capek úr szíves- 

 ségét, a ki vizsgálataim közben a legmesszebb 

 menő támogatásban is részesített. A Balla 

 anyagát az ő vezetése alatt határoztam meg 

 és csak a peskői és istállóskői barlang 

 madárcsontjait határoztam meg egyedül. 



Mielőtt már most a vizsgálatok eredményére 



" A hámori Puskaporos pleistoczén macVirfaunája, 

 Waclav Capek meghatározásai nyomán közli Kormos 

 Tivadar dr. A M. K. Földtani Intézet Évkönyve XIX. 

 3. 1911. pag. 135-141. 



Otto Herman ausgesprochen, dass der diluviale 

 Urmensch in den HühhMi des Borsoder Hükk- 

 Gebirges lebte Sein Wort und seine Agita- 

 tion setzten die Höhlenforschung auf einmal 

 in Bewegung. Dr. Ottokar Kadic begann die 

 Reihe mit der Ausgrabung der Szeleta-Höhle, 

 aus welcher reiches paläolitliisches Materiale 

 und wenige Ursäugetier-Knochen bekannt 

 wurden; Vogelknochen jedoch nicht. Eben- 

 falls von Dr. Ottokar Kauic wurde die Puska- 

 poros-Felsnische ausgegraben, später von Dr. 

 Eugen Hillebrand die Balla- Höhle bei Répás- 

 huta und die Höhlen Istállóskő und Peskö. 



Das reiche Vogelmateriale von der Puska- 

 poros Felsnische aus dem Hámor bestimmte 

 Oberlehrer Vaclav Capek in Oslawan.'" 



Das Material der Höhlen Balla, Istállóskő 

 und Peskö beschrieb ich in der forherigen 

 Abhandlung. In allen drei Höhlen wurden die 

 Grabungen von Dr. Eugrn Hillebranb geleitet, 

 u. zw. in der Balla-Höhle von 1909 bis 1912 

 in den Sommermonaten, in den Höhlen Istál- 

 l()skő und Peskö im August 1912 (aber nur 

 Probegrabung.). Die Grabuugen geschahen 

 auf Kosten des Königl. Ung. Geologischen 

 Institutes, der ungarischen Akademie der 

 Wissenschaften und des Borsod-Miskolczer 

 Museum- Vereines. 



Am Beginne meiner Forschungen über die 

 diluvialen Vögel der Höhlen begab ich mich 

 zuerst in die Balla-Höhle bei Répáshuta, um 

 die Lage der Knochen und den allgemeinen 

 Situs zu besichtigen. Das hier ausgegrabene 

 Materiale nahm ich mit nach Oslawan, um 

 dasselbe auf Grund von Herrn Capek's rezentem 

 Materiale zu bestimmen. 



Meine Oslawaner Studienreise wurde von 

 Herrn Direktor Otto Herm.an ermöglicht, wofür 

 ich auch an dieser Stelle tiefgefühlten Dank 

 sage. 



Als Anfänger in Paläornithologicis musstt^ 

 ich natürlicherweise die Gefälligkeit Herrn 

 Capeks vielfach in Anspruch nehmen uiul 

 wurde mir immer weitestgehende Unterstützung 

 zuteil. Das Materiale der Balla-Höhle bestimmte 

 ich unter seiner Leitung und nur das Mate- 

 riale der beiden anderen Höhlen selbständig. 



Bevor ich nun auf die Schilderung der 



'" A hámori Puskaporos pleistoczén madárfaunája, 

 Waclav Í'apek meghatározásai nyomán közli Kormos 

 Tivadar dr. A M. K. Földtani Intézet Évkönyve XIX. 

 3. 1911. pag. 135—141. 



