■294 



néven irt le. 



Közeinkben dr. Koch Antai, 



több száz kövesedett czápafonat is talált '' 

 A homokkőpíul lelőhelye és sitiisa — a Föld- 

 tani Intézet hivatalos kiadványa szerint'** 

 „a községtől keletre fekvő Borókás árokban 

 van". A geológiai szelvény a következő : a 

 legalnl fekvő, czápafogakat tarlalinazó por- 

 hanyó homokkőre durva kvarczkonglomerát 

 települ 2 — 8 méter vastag padokban Erre 

 sötétbarna homokkő következik, a mely rideg, 

 szálkás törésű és vékonyabb, vastagabb táb- 

 lákra hasad Dr. Böckh Huuó szerint ez a 

 vázolt kavics és homokkő az alsó niioczén 

 vége felé azon kor Földközi tengerének terü- 

 letén nagy kiterjedésben képződött sajátságos 

 homokos márgás lerakodásra, az ú. u. schlierre 

 települt. A sötétbarna homokkőben találták 

 az említett lábnyotnokat. „A lábnyomos ho- 

 mokkő fedője fölé szenesedett növénymarad- 

 ványok következnek s az egészet hatalmas 

 trachittnfa-takaró fedi, a mely Koch tanár 

 vizsgálatai szerint biotitos andezit tufának 

 bizonyult. A lábnyomos homokkő és a tufa 

 határán fekszik az a 25 méter hosszú fenyő- 

 törzs is, a melynek híre az egész világ szak- 

 köreiben elterjedt. A vázolt rétegsorozatból 

 kitűnik, hogy a tarnóczi homokkő tengerpart 

 közeli üledék volt, a melynek czápa-, hüllö- 

 és emlősmaradványai (rhiiioczerosz és ős- 

 szarvas), az alsó mediterrán korii tengerpar- 

 tokon a ritka véletlen szeszélyéből mind a 

 mai napig megmaradtak. A madár- és emlős- 

 lábnyomok szép megmaradását elősegítette 

 az a körülmény, hogy a mioczénkorú tenger- 

 partot hirtelenül borította el az a vulkánikus 

 hamu, a melyet a közeli tűzhányók ideszór- 

 tak". 



'" Pótfüzetek a Természettudományi Közlönyhöz, 

 1900. dccz. LVIII. ijólf., pag. 280—281. 



'' Dr. Koch Antal. „Tiiruócz, Nógrád megyében, 

 mint kövült czápafogaknak új gazdag lelőhelye. Föld- 

 tani Közlöny, 190:'.: 22. 



" Vezető a M. Kir. Földtani Intézet Múzeumában. 

 Az Intézet 40 éves fennállásának emlékére kiadja a 

 Földt. Int. Népszerű kiadványok I. k., pag. 29 — 30. 

 V. ö. Böckh : Geologia II. 712. 



Den versteinerten Baum bei Ta.rnócz beschrieb 

 Dr. Johann Tuzson unter dem Namen Pinus 

 tarnóeensis.^'^ In der Nähe fand Dr. Anton 

 Koch mehrere fossile llaifischzähne '' Situs 

 und Fundort der Sandbank b(^iiiiden sieh 

 — laut dem amtlichen Berichte des Geolo- 

 gischen Institutes'* — „in dem sogenannten 

 „Borókás -Graben, östlich von der Gemeinde". 

 Die geologische Sehichtenfolge ist die fol- 

 gende : Auf dem unten liegenden, Haifisch- 

 zähne enthaltenden lockeren Sandstein lagert 

 sich ein 2 — 8 m hohes grobes Qiiarzkonglo- 

 merat. Hierauf folgt spröder, splitterig bre- 

 chender und in dünnen dicken Tafeln sich 

 spaltender dunkelhnumer Sandstein. Nach 

 Dr. Hugo v. Böckh ist der hier erwähnte 

 Schotter und Sandstein auf den sandig-mer- 

 geligen, sogenannten Schlier geladen, wel- 

 cher am Ende des unteren Miozän auf dem 

 Gebiete des Mittelländischen Meeres dieser 

 Zeit in grosser Ausdehnung gebildet wurde. 

 Auf der Oberfläche des dunkelbraunen Sand- 

 steines sind die Fusspuren eingedrückt. „Auf 

 die Deckschichte des fus.'^pnrigen Sandsteines 

 folgen verkohlte Pflanzenrfisie und das Ganze 

 wird von einer mächtigen Trachit-Tufifdecke 

 bedeckt, welche Professor Dr. Koch für 

 biotithaltigen AndesittuflF bestimmte An der 

 Grenze des fusspurigen Sandsteines und der 

 Tnfl'e liegt auch der 25 m lange Fichten- 

 stamm, welcher in allen Kreisen der Fach- 

 männer bekannt ist. .^us der angeführten 

 Schichtenfolge ist es ersichtlich, dass der 

 Sandstein bei Tarnócz ein dem Meeresufer 

 naheliegendes Sediment war, dessen Haifisch-, 

 Reptilien- und Säugetierreste (Rhinozeros und 

 Urhirsch) auf den Meeresufern des unteren 

 Mediterran glückliclierwcise wohl erhalten 

 blieben. Die gute Erhallung der Vogel- und 

 Säugetierfusspuren wurde dadurch erleichtert, 

 dass das miozäne Meeresufer rasch von der 

 aus den nahen Vulkanen hervorgebrochenen 

 vulkanischen Asche bedeckt wurde." 



"' Pótfüzetek a Természettudományi Közlönyhöz, 

 1900. deoz. LVIII. pó.f., png. 280— 2S1. 



'' Dr. A. KocH : Tarnócz, ím Comitat Nograd, als 

 reicher Fundort fossiler Haiti.schzähne, Földtüiii 

 Közlöny 1903 : 22. 



'" Vezető a M. Kir. Földtani Intézet Múzeumában. 

 Az intézet 40 éves fennállásának emlékére kiadja a 

 Földt. Int. Népszerű kiadványok I. k , pag. 29—30. 

 ClV. Böckh ; Geologia II. 712. 



