381 



hol a 80 fészekodn és 2 etető mintaszerű 

 alkalmazása és kezelése a czinegéket nem 

 csak hogy pompásan elszaporitotta, hanem 

 valósággal házi szárnyasokká szeliditette. Ott 

 még a kísérletkép a legforgalmasabb helyeken, 

 gyepes térségek utai mentén, magánosan álló 

 parányi gyümölcsfákon lévő odvak is tömve 

 voltak czinegefiókákkal. Oly helyek ezek, 

 melyek láttára szinte hujiaiidók volnánk foga- 

 dást ajánlani, hogy oda már mégsem települ 

 czinege. 



Ez is ív/t bizonyítja, hogy a czinegék meg- 

 településének sikere — az 1 — 4 m átlagos 

 odumagasságon belül — nem is annyira a 

 fészekodunak a mi szemünkben tetszetősebb 

 vagy kevésbbé czélszerű elhelyezésén, mint 

 inkább azon múlik, meg vannak-e azon a 

 területen a czinege létfeltételei vagy sem. 

 Ha igen, akkor a rendkívül alkalmazkodó 

 czinegével könnyen czélt érünk, csak a helyét 

 sikerüljön biztositanunk a még a czinegénél 

 is alkalmazkodóbl) verébbel szemben. 



Annál nagyobb a nehézség mindott, hol a 

 czinege létfeltételeinek csak egyike is hiányzik. 

 Gondolkodjunk csak a csupán elszórtan álló 

 fákkal beültetett, de bokrosok és többnyire 

 ivóvíz híján is lévő szőlőinkre. Mily nehéz 

 ott a madártelepítő dolga s hány helyen kell 

 a téli etetésre szorítkoznunk, hogy egy-egy 

 átvonuló czinegerajt legalább erre az időre 

 oda csalogassunk, hogy a szerencsére éppen 

 ilyenkor leghathatósabb rovarirtó munkájukat 

 számunkra biztosítsuk. 



Apró rovarevőink létfeltételeinek megterem- 

 tése terén a Magyar Államvasút is említésre 

 méltó lépéseket tett, a midőn a budapest- 

 salgótarjáui vonal mentét tömérdek gyümölcs- 

 fával ültetve be, ezek védelmére egyidejűleg 

 nagyarányú madárvédelmi intézkedéseket 

 foganatosított. Kezdetül a budapest-hatvani 

 vonalon mintegy 1000 fészekodut és 50 etetőt 

 helyezett el, utóbbiakat az őrházak közelében, 

 hol azok példás gondozásban részesülnek. 

 A 3000 koronányi beszerzési költséget 3 évre 

 osztva az Ornithologiai Központ fedezi, egy- 



terhafte Anwendung der 80 Nisthöhlen und 

 zwei Futterhäuser die Meisen nicht nur präch- 

 tig vermehrte, sondern fast bis zum Grade 

 des Hausgeflügels zähmte. Dort waren auch 

 die versuchsweise auf den meistbegangenen 

 Plätzen, am Rande der durch Rasenflächen 

 führenden Wege einzeln stehenden Obst- 

 bäumchen angebrachte Nisthöhlen mit Mei- 

 senbrut gefüllt. Es sind dies Plätze, bei de- 

 ren Betrachtung man geneigt wäre, eine Wette 

 zu stellen, dass sich dort wohl niemals eine 

 Meise ansiedeln werde. 



Wieder ein Beweis dafür, dass das Gelin- 

 gen der Ansiedelung der Meisen — innerhalb 

 1 — 4 Meter Durchschnittshöhe der Nisthöh- 

 len — nicht so sehr von der in unseren 

 Augen mehr oder weniger gefälligen oder 

 vorteilhafter erscheinenden Anbringung der 

 Höhlen, als vielmehr davon abhängt, ob 

 das Gebiet den Lebensbedingungen der Mei- 

 sen überhaupt entspricht oder nicht. Wenn 

 ja, so können wir mit der sich hochgradig 

 anpassenden Meise leicht zum Ziel kommen, 

 falls wir nur ihren Nistplatz gegen den sich 

 noch mehr als die Meise anzupassen vermö- 

 genden Sperling sichern können. 



Desto grösser sind die Schwierigkeiten 

 überall, wo es auch nur an einer der Lebens- 

 bedingungen der Meise mangelt. Denken wir 

 nur an die Weingärten, wo nur vereinzelte 

 Obstbäume stehen, aber kein Buschwerk und 

 meist auch kein Trinkwasser vorhanden ist. 

 Wie schwer wird dort die Arbeit des Vogel- 

 schützers, und wie oft muss man sich auf 

 die Wiuterfütterung beschränken, um eine 

 durchziehende Meisenschar wenigstens auf 

 diese Zeit hinzulocken und ihre glücklicher- 

 weise gerade in dieser Jahreszeit wirksamste 

 Arbeit zum Säubern der Nutzpflanzen zu 

 sichern. 



Zur Beschaffung der Lebensbedingungen für 

 die kleinen Iiisektenvertilger hat auch die Un- 

 garische Staatsbahn erwähnenswerte Schritte 

 getan, indem dieselbe längs der Strecke Bu- 

 dapest — Salgótarján eine Menge von Obst- 

 bäumen anpflanzte und zum Schutze derselben 

 gleichzeitig in grossen Verhältnissen Vogel- 

 schutzmassnahmen bewerkstelligte. Als An- 

 fang wurden auf der Strecke bis Hatvan etwa 

 1000 Nisthöhlen und 50 Futterhäuser aus- 

 gesetzt, letztere in der Nähe der Wächterhäu- 

 ser, woselbst diese musterhaft versehen wer- 



