419 



tettem, hogy eddigi tevékenységünk is eléggé 

 bizonyítja a tétel helyességét : ha a madarat 

 megismerjük, minden esetre meg is szeretjük. 

 Hangsúlyoztam, hogy ezeknek az előadások- 

 nak látogatása senkire sem kötelező, sőt ellen- 

 kezőleg élni kívánok a jogommal, hogy a 

 hanyag, figyelmetlen s komoly érdeklődést 

 nem tanúsító növendékeket kizárjam. Meg- 

 jegyzem, hogy ezekre az összejövetelekre a 

 VI. osztályú növendékek figyelmét is felhív- 

 tam, minthogy az ő tananyaguk keretei sem 

 engedik meg a madarakkal való behatóbb 

 foglalkozást. 



így ment ez a következő évben is. azzal 

 a különbséggel, hogy a többi osztályok is 

 engedélyt kértek a részvételre, a mit én — kellő 

 megválogatással — természetesen meg is ad- 

 tam. Az előadások anyaga is bővült, változa- 

 tosabb lett, a mi abból is következett, hogy 

 a VI — VIII. oszt. tanulóinak a tárgyat mégis 

 jóval élesebb megvilágításban s tágabb látó- 

 körből kellett bemutatnom, mint a II., III. 

 osztályosoknak. Nagy segítségemre volt ebben 

 a tekintetben is az Aquila, a melynek úgy 

 szólván minden közleménye érdekelte a fiúkat. 



S a mikor már odáig jutottam, hogy az 

 iskolának mind a nyolcz osztálya igy képzett 

 és nevelt tanítványaimból állott, a növendé- 

 kek kívánságára megalakítottam a „Dévai Ifjú- 

 sági Madárvédő Szövetséget''. Keletkezésének 

 módjából szinte egyenesen következik, hogy 

 nincsen szigorú keretek közé szorított szerve- 

 zete. Ilyen természetű dolgoknak véleményem 

 szerint rendesen csak árt a sok paragrafus- 

 ból álló alapszabály. De hiszen az Országos 

 Ifj. Madárvédő Ligának is elengedte a belügy- 

 miniszter az alapszabályszerű szervezkedést. 



A czél gyakorlati kivitelének megkönnyíté- 

 sére a szomszédos Piskivel együtt^ 9 dan- 

 dárra osztottuk Déva közvetlen környékét. 

 Ezekben a madárvédelmet a fökapitányoh 



' Piskiröl külön tanulóvonaton mindennap bejár 

 30 — 40 növendék, s igy a szoros kapcsolat lehetséges. 



Besprechung des Schutzes unserer nützlichen 

 Singvögel sei. Ich führte an, dass schon 

 unsere bisherige Tätigkeit die Richtigkeit 

 des Satzes beweist, dass, wer den Vogel 

 kennen lernt, denselben auch liebgewinnt. 

 Ich betonte, dass der Besuch dieser Vorträge 

 für niemanden obligat sei, dass ich im Gegen- 

 teile die nachlässigen, unaufmerksamen und 

 kein ernstes Interesse zeigenden Schüler von 

 denselben ausschliessen werde. Es mag noch 

 bemerkt werden, dass ich auch die Schüler 

 der VI. Klasse auf diese Vorträge aufmerk- 

 sam machte, indem im Rahmen ihres Lehr- 

 materiales das eingehendere Studium der 

 Vogelwelt ebenfalls unmöglich ist. 



So ging dies auch im folgenden Jahre, 

 mit dem Unterschiede, dass auch die übri- 

 gen Klassen um Erlaubnis baten, diese Vor- 

 träge besuchen zu können, was ich mit ent- 

 sprechender Auswahl auch gestattete. Der 

 Stoff der Vorträge musste auch erweitert 

 und abwechslungsreicher gemacht werden, 

 indem die Sache den Schülern der VI — VIII. 

 Klasse in schärferer Beleuchtung und von 

 einem höheren Standpunkte vorgetragen wer- 

 den musste als in der II — III. Klasse. Eine 

 grosse Hilfe war mir auch in dieser Hinsicht 

 die Aquila, deren fast sämtliche Artikel die 

 Schüler interessierten. 



Als ich dann endlich so weit kam, dass 

 alle acht Klassen der Schule aus meinen auf 

 diese Weise geschulten und erzogenen Schü- 

 lern bestanden, gründete ich auf Wunsch 

 der Zöglinge den „Jugendlichen Vogelschutz- 

 Verband zu Déva". Aus der Art und Weise 

 seiner Entstehung folgt es gewissermassen 

 von selbst, dass derselbe keine inner- 

 halb strenger Clrenzen gedrängte Organisation 

 besitzt. Meiner Meinung nach schaden in sol- 

 chen Sachen gewöhnlich die vielen Para- 

 graphen enthaltenden Statuten. Übrigens ge- 

 stattete das Ministerium des Innern auch der 

 Jugendlichen Landesvogelschutz-Liga, sich 

 ohne Statuten zu organisieren. 



Bezüglich leichterer Durchführung der prak- 

 tischen Zwecke wurde die nächste Umge- 

 bung von Déva mit Einbeziehung des benach- 

 barten Piski^ in neun Brigaden eingeteilt. 



' Aus Piski brachte ein Sonderzng jeden Tag 

 30 — 40 Schüler nach Déva : die unmittelbare Verbin- 

 dung ist daher möglich. 



53* 



