457 



Gólya és sas liarcza. 1911 aug. 28-án 

 igen érdekes harczot figyeltem meg a gólj'a 

 és szirti sas (?) között Hosszúfalu, brassó- 

 niegyei község határában. A gólyák nagy 

 tömegben vonultak a Barczaság felett északról 

 délnek. A közeli havasokról két nagy sas 

 csapott a vonulókra s ezek sorait megbontva 

 egy példányt kivergeltek a tömegből s azt 

 üldözőbe vették. A gólya csak úgy tudott 

 megnien(?kühii, hogy az ott dolgozó mezei 

 munkások közvetlen közelébe szállott le, a 

 hová a sasok már nem merték követni. Az 

 ily módon egyedül maradt gólya csak másnap 

 vonult el, hozzácsatlakozva egy átvonuló 

 csapathoz. 



Dávid Mihály. 



A feiiyöpinly tömeges megjelenése. Az 



ungmegyei sóháti erdőgondnokság 40,0()0 kat. 

 holdnyi erdőségeiben az 1911-ik év szokat- 

 lanul enyhe őszén e madár óriási mennyiség- 

 ben mutatkozott. November közepétől kezdve 

 északdéli irányban 1 — 2 Mlométer szélességű 

 pasztában gyakran 1 — P/o órán keresztül 

 méhrajszerű sűrűségben, a fecskéket meg- 

 közelitő gyorsasággal vonult át vidékünk 

 fölött 4 — 500 m magasságban Egy napon 3 

 ily tömeg volt megfigyelhető, melyek mind- 

 egyikét egyenként több millióra becsültem. 

 Decz. 14-én a Javornik hegyoldal ősbük- 

 kösének a fáját, galyazatát és földjét lepte el 

 ily csapat oly tömegben, hogy az I74 óráig 

 folyton rajzó madársereg közepette úgy érez- 

 tem magamat, mintha nagy hópelyhek forga- 

 tagában jártam volna. A madarak a dús bükk- 

 makktermésen lakmároztak. 



A decz. 29 — 30-iki nagy havazás, mely 

 itteni kényelmes táplálkozásukat megzavarta, 

 a tömeg zömét délibb vidékre késztette, mind- 

 azonáltal kisebb, 100 darabból álló csapatok 

 az igen hideg és havas januárban is itt marad- 

 tak. A délibb vidékről visszatérők ismét feb- 

 ruár megenyhülő középtáján voltak 5 — 6 

 napon át észlelhetők, február 23-án azonban 

 végkép eltűntek. 



Aquila XIX. 



Kampf eines Storches mit Adlern. Am 



28. August 1912 beobachtete ich in Hosszú- 

 falu, Komitat Brassó, einen sehr interessan- 

 ten Kampf zwischen Storch und Stein(?)adler. 

 Die Störche zogen in grossen Scharen über 

 das Burzenland hinweg von Nord nach Süd. 

 Von dem nahen Hochgebirge nahten zwei 

 grosse Adler, welche die ziehende Schar 

 attakierten, die Reihen derselben zerspreng- 

 ten, einen Vogel von der Masse abschnitten 

 und denselben verfolgten. Der Storch konnte 

 sich nur dadurch retten, dass er sich in un- 

 mittelbarer Nähe einiger Feldarbeiter nieder- 

 liess, wohin ihm die Adler nicht zu folgen 

 wagten. Der auf diese Weise allein ge- 

 bliebene Vogel zog nun am folgenden Tage 

 ab, indem er sich einem durchziehenden 



Fluge anschloss. 



Michael DAvid. 



Masseilzug des Berglinken. In den 20,000 

 Hektar betragenden Waldungen der Forst- 

 verwaltung Sóhát im Komitate üng zeigte 

 sich diese Vogelart im ungewöhnlich milden 

 Winter 1911 in ungeheurer Anzahl. Von 

 Mitte November an zogen 1 — 2 Kilometer 

 breite, öfters 1 — IV3 Stunden lang andauernde 

 Flüge in bienenschwarmartiger Dichte fast 

 mit der Schnelligkeit der Rauchschwalbe in 

 400 — 500 Meter Höhe über uns hinweg. An 

 einem Tage wurden drei solche Masse nzüge 

 beobachtet, deren jeden ich einzeln auf mehrere 

 Millionen schätzte. Am 14. Dezember wurde 

 der Urbuchenwald auf der Javornik-Lehne 

 von einem solchen Massenfluge besetzt; in- 

 mitten der IVi Stunden lang fortwährend 

 schwärmenden Vogelmassen hatte ich fast 

 das Gefühl, als ob ich mich in einem grosse 

 Flocken treibenden Schneesturme befunden 

 hätte. Die Vögel schmausten von der reichlich 

 vorhandenen Buchecker-Nahrung. 



Der grosse Schneefall am 29. und 30. 

 Dezember störte ihre bisher so bequeniliche 

 Ernährung und vertrieb das Gros der Vögel 

 weiter nach Süden, doch blieben kleinere, 

 ans mehreren hundert Exemplaren bestehende 

 Flüge auch in dem sehr kalten und schnee- 

 reichen Jänner hier. Die aus Süden zurück- 

 kehrenden Bergfinken waren Mitte Feber, als 

 es wieder milder wurde, zu sehen und ver- 

 schwanden die letzten am 23. Feber. 



58 



