458 



A cziiiegék és csuszkák társaságában rájár- 

 tak e pintyek a mesterséges madáretetőinkre 

 is (etetöszekrényre ós ablaketetöre). Az erdei 

 pintynél ezt sohasem észleltem, holott pél- 

 dául az Íróasztalom közvetlen közelében lévő 

 ablakon függő kis etetőbe a fakopáncs is 

 beszállott, legszívesebben a tökniagot vájva 

 ki a madárkalácsból. 



Megemlitendőnek tartom továbbá, hogy a 

 bükkmakkért nagy csapatokban a földre szálló 

 fenyőpintyekre a rólca is vadászott, a mely 

 pedig főleg éjjel jár zsákmány után. Egy 

 nagy bükktörzs tövében meglapulva, a méh- 

 rajszerűleg körülötte repkedő madárkákat ligy 

 kapdosta el, mint a zsákmánya után ravasz- 

 kodó macska ! 



Jellemző e madarak tömegének sűrűségére, 

 hogy tanulmányi czélból tett néhány lövésünk 

 egyikére 70 — 80 darab hullott le. 



Ezt az inváziót közgazdasági és erdészeti 

 szempontból károsnak kell jeleznünk, mert 

 ily tömegek a legbővebb makktermést is 

 tökéletesen felemésztik, különösen olyankor, 

 mikor az enyhe, hó nélküli tél több hónapig 

 is egy helyben tartja őket. 



A természetes erdőfelújulás, a makkoló 

 sertésfalkák és a tenyésztett nemes vad 

 rovására az ő begyükbe kerül a bükkmakk- 

 csemege s ittlétük alatt semmi rovarfélét nem 

 pusztítanak, a mivel kártételüket ellensúlyoz- 

 hatnák. 



PAszTOR SAndor. 



In Gesellschaft der Meisen und Kleilicr 

 besuchten die Bergfinken auch unsere Futter- 

 apparate (Futterkasten und Fensterfutter- 

 kästchen). Beim Edellinkcn beobaclitete ich 

 dies nie, trotzdem z. B. der vor dem Fenster 

 in iinniittelbarer Nähe meines Schreibtisches 

 häiigeiide Futterapp;irat auch vom Hunispechte 

 besucht wurde, welcher mit besonderer Vor- 

 liebe die Kürbiskerne aus dem Futtersteine 

 heraushackte. 



Bemerken möchte ich noch, dass auch der 

 Fuchs, welcher doch hauptsächlich nachts 

 auf Raub ausgeht, auf die Bergfinken Jagd 

 machte, wenn sich dieselben behufs Auf- 

 lesens der Buchecker auf den Boden nieder- 

 liessen. Am Fusse eines grossen Buchen- 

 stammes lauernd, schnappte er die bienen- 

 schwarmartig um ihn herumfliegenden Vögel- 

 chen gerade so weg, wie es sonst die Katze 

 zu tun pflegt. 



Bezeichnend für die Dichte dieser Vogel- 

 schwärme ist die Tatsache, dass auf einen un- 

 serer zu Studienzwecken gemachten Schüsse 

 70—80 Stück fielen. 



Die Invasion muss vom forstökonoinischen 

 Standpunkte aus als schädlich bezeichnet wer- 

 den, indem derartige Massen selbst den reich- 

 lichsten Buckeckerertrag vollkommen auf- 

 zehren, besonders dann, wenn der Winter 

 mild und schneearm ist. wodurch sie Monate 

 hindurcli an einer Stelle verbleiben können. 



Der zur Neuaufforstung, zur Mästung der 

 Schweine, als Naiirung des Hochwildes die- 

 nende Buchecker wandert in ihren Magen 

 und vertilgen dieselben wäiirend ihres Hier- 

 seins keinerlei Insekten, wodurch sie ihre Schä- 

 digungen einigermassen wettmachen könnten. 



Alexander Pásztor. 



Jegyzet. Az ilyen, kivételes tömegességü 

 fellépésük helyén a bükkösökben okozott kárt 

 a sík vidéken teszik jóvá, hol kisebb csa- 

 patokba oszolva tömérdek gyommagot emész- 

 tenek fel. 



KiR. M. 0. K. 



A dögkeselyű előfordulása. 1912 október 

 24-én a szászkabányai gyógyszerész az udva- 

 rába járó kóbor kutyát akarván megmérgezni, 

 az udvar kőfalának tetejére, oda, hol a kutya 



Bemerkung. Der Schaden, welchen in so 

 ausnahmsweiser Menge erscheinende Vogel- 

 niassen im Buchecker anrichten, wird auf 

 den Ebenen wettgemacht, wo sie in kleinere 

 Flüge verteilt Unmengen von Unkrautsamen 

 vernichten. 



KöNIQL. U. 0. C. 



Vorkoinmen des Aasgeiers. Am 24. Okto- 

 ber 1912 wurde vom Apotheker in Szászka- 

 bánya behufs Vergiftung eines den Hof be- 

 suchenden herumstrolchenden Hundes auf 



