az angol megfigj'elések,! nyelvek azt mutatják, 

 ho"y Anglia szigetterületeit l)izon_yos vonuló 

 madárfajok állandóan ugijanazon pontokon érik 

 el, vagyis szállják meg. 



A midőn e folyóirat első füzetében a füsti 

 fecske — Hirundo rustica — vonulását feldol- 

 goztam, rám nézve legfontosabb volt az idő 

 egymásutánja, viszonyítva a megfigyelő állo- 

 mások földrajzi fekvéséhez, meii a vonulás képe 

 csak ezekben a viszonyokban találhatott biztos 

 támasztékot. 



A legdélibb európai pontot illetőleg, az eg^'et- 

 len murciai adattal — li. Brehmiöl — kellett 

 beérnem ; Itáliát illetőleg feltűnően késői ada- 

 tokra találtam ; Alfréd Brehm után Cairo- 

 Chartumra vonatkozólag még aprii i2-ról szóló 

 adatol is jegj/eztem, «Eurójía felé visszavonuló 

 füsti fecskék II czímen, noha e nap, mint vonu- 

 lási középnap, egészen a 49° e. sz.-ig terjedő 

 területekre is érvényes. 



ügj'ane jelenséggel találkozunk a fehér gólyá- 

 nál is, melynek vonulását Brehm — Cairo- 

 Chartumban — márczius 1 á-ére teszi, márczius 

 űi-ét pedig, mint a fővonulás napját jegyzi,^ 

 noha Középnémetország középszámai — már- 

 czius :24. — még magára az 50° északi széles- 

 ségre is kiterjednek ; Hetiglin feljegyzései pedig 

 Középnémetországban csupiin februári (!) adatot 

 említenek. 



Általában még a legkipróliáltabb mefigyelök- 

 nél — és nem is épen ritkán — találkozunk 

 úgynevezett «késői adatokkal», melyek legtöbb- 

 ször, vagy épen hibás megfigyeléseknek nyilvá- 

 níttatnak, vagy legalább mint ilyenek tekintet- 

 nek, különösen azokban az esetekben, a mikor 

 elfogadható, mondhatni <i szokásos » okok a meg- 

 késést ki nem magyarázzák. 



Ezekután semmi kétség, hogy a látszólagos 

 megkésés és az úgynevezett átröpülés mivoltá- 

 nak megfejtése, különösen pedig az « átrepü- 

 lés u-é, melyet Gätke az ő « Vogelwarte » czímü 

 munkájában a fehér és a veres csillagu kékbegy 

 példájával magyaráz,' continentális pontokon 

 még a legjíontosabb megfigyelések esetén sem 

 sikerülhet, mert a vonulás legfontosabb mozza- 

 natainak minden kétséget kizáró íiszía rögzítése 



'■ Eepoi't on the Migration of Birds etc. (Harvie- 

 Brown, Cordeaux Kermode) 1880 — 1888. London. 



^ Brelim E. A. Etwas über den Zug der Vögel in 

 N. O. Afrika. Journ. f. Oruith. I. 1853, p. 74—78. 



'■' Gätke H. «Die Vogelwarte Helgoland«, Braun- 

 schweig 1891, p. 147. 



aá)tiiiU3fii/ u)e[cí)e ergadeii, ^a§ lU'ioiffe ì^ot^eU 

 nrten Giu^lanöö iuíuíares Weinet ft e tè an ben; 

 fell) e 11 '^5 u n f t e ii e r r e i d) e u , um iűá)t « be- 

 tteten» äu fngeu. 



Welcgcntlic^ ber 23earbeituiui beo Si'S^a ber 

 9iaud)íd)U'aIíie — Hirundo rustica — im erften 

 33anbe biefer ,3eitid)rift, max bie Si-'itfolge in iljrem 

 2>erí)a[tiiií)e jur geograpt)iíá)eii Sage ber fünfte für 

 mid) 1)011 (jröfíter ÎSidjtigfeit, ineit iaô ilMlb bes 

 3iigeô luir in biefenikrljdltniffen einen entfpredjen: 

 ben ©tü(5pnnft fiubcn tonnte. 



fi>inftd)tlid) beo füblic^ftcn ^^nnfteô in (Suvopa 

 mnfUe id) mid) mit bem ein,^igen î^ntum non îlîurcia 

 — dì. 33 r e I) m — begnügen; l)infid)tlid) oitalieuë 

 ergaben fii$ anffallenb fpdte Säten, ja id) uer: 

 jeidjnete nad) SHfreb ÍU'eí)m nod) 3)ateit nom 

 2. SípritüoníSairo — 6l)artnm alò «anf beinííücíjng 

 nad) (Suropa befinb[íd)c ;)ïand)fd)iua[ben,» mo boc^ 

 biefer 'Haa, ale angsmittfl territoriat ím in bie 

 ©egenb beò 49° n. iß. I)inanreid)t. 



Siefelbe ©rfcbeinnng treffen mir and) beim meiêen 

 ©torche an, mcídieu :'l. iìrefjm — (ìliartum^Gairo — 

 unter « IS.iJiärj anf bem S^u},e; 24. ííJídrj in uoUem 

 3uge» anfü()rt/ mo bod) bie mittleren ®aten • — 

 24. ^33iär5— fiira}iittelbentd)[anb felbft biô in ben 

 50. ©rab nörb(.33reite binaiireid)en unb ^engfin's 

 3inf,^eid)iinngen ebenfallo in'l'iittelbentfd)lanb lauter 

 (^e b r n a r baten anf übren. 



Ueberbaupt treffen mir gar nid)t feiten, felbft bei 

 ben erprobteften 53eobad)tern, fogenaiuite «fpäte 

 SDaten» au, meld)e meift aiö -öeobad)tniujefel)ler 

 erfldrt oDer menigftens angenonunen merben; be= 

 fonbere in iVällen, mo annebmbare «üblidie» llrfa^ 

 à}en für eine iierfpätnng anêgefd)loffen finb. 



ÊÔ unterliegt benuuid) feinem B'i'^'if»-''' baf^ uno 

 bie ©rflärnng beâ SSefenâ ber fd)einbaren 3Ser: 

 fpätnngen nnbaud) bea fogenunnten«UeberfIiegenò", 

 roeld)eci ®ätfe in feiner 'lîogelmarte befonberô burd) 

 baô 33eifpiel beâ mei^fternigen unb rotl;fternigen 

 33lauf"ei)ld)en'â Deranfd)aulid)t,"-* felbft bei fd)ärffter 

 Seobad)tnng auf continental gelegenen ^^^nnften 

 nidjt gelingen Eann, ba ein, jeben Bii't^'ft'l tuâ= 

 fd^liefîenbeê fid)ereê (Srf äffen ber rid)tigen'Diomente 



' Report on the Migration of Birds etc. (Harvie- 

 Brown, Cordeaux, Kermode) 1880 — 1888. London. 



' 33 ret) m ®. 31. ©troaS über ben Qug ber íöőgel in 

 31. 0. Slftiía. Sourn. f. Dtnitt). I. 1853. p. 74—78. 



' ®ätfe 6. «Sie ïïogelroarte ^elgolonb, Sr(iun= 

 fc^ioeig.» 1891. p. 147. 



1* 



