A madár vonulás Magyarországon az 1895. év tavaszán. 



(A Magy. Orn. Ki'i:/i. Il-ik i'i'i jeli'iitrfiC.) 

 Feldolgozta G.v.\l Gaston. 



^cr 'i'toflcl.íug in Uitgorn möljrcnti ttte ^•t'àt)iattve& 1895. 



(II. -^siiljrccibcvidjt bcv Wna,. Dm. (fciitralc.) 

 ßtnrlicitct UDII (I3n|li)it uoii (fiaa\. 



ELSŐ RÉSZ. 



A magyarországi megfigyelőhálózat s munkál- 

 kodásának eredménye 1895-ben. 



A M. 0. K. másodízben lép vonulási anyagá- 

 nak évenkiut közrebocsátandó feldolgozásával a 

 szíves olvasó elé, s miután felfogásban, formá- 

 ban, s a feldolgozás lényegében a tavalyi eljá- 

 rástól eltérni semmi oka sem volt, egyes lényegte- 

 lenebb dolgok kivételével, a mit azonban minden 

 eg3'es esetben külön indokolni el nem raulasz- 

 tok, mindenben megtartottuk a tavalyi formát. — 

 Az eljárásra vonatkozó mindama megjegyzések 

 is akként maradnak érvényben, a mint azokat 

 tavalyi jelentésünkben (Aquila II. 18'.).")) közre- 

 adni szerencsénk volt. 



De nem hagyhatok megemlítés nélkül egy 

 dolgot, mely a Magj\ Orn. Köziiontot méltó 

 büszkeséggel tölti el, s melyben működésének 

 eredményét s jutalmát látja : t. i. a megfigyelők 

 folytonos szaporodását. A tavalyi gárdából alig 

 maradt ki egj'-kettő, a kiket nem várt dolgok 

 (betegség stb.) akadályoztak. Sajnálattal nélkü- 

 löztük kiváltképen a meteorológiai állomások 

 adatait, a melyek kimaradásának csak egy saj- 

 nálatos félreértés az oka. De bőven kárpótolt 

 másrészt az a maga nemében páratlan hálózat, 

 a melyet a mag}', kir. erdészek buzgósága terem- 

 tett meg a hazai tudományosságnak s magának 

 ennek a testületnek is nem kis dicsőségére, s 

 melynek nagy jelentőségét már régibb időkből 

 volt alkalmunk ismerni. 



CFrftcr Tfteú. 



Ungavnâ ìieobad)tuiuis=5ìc§ unb befícn ^Beobachtungen 

 im ^íű}tt IS'.Jü. 



T'ie U. D. 6. tritt jum juieiteu WaiU mit ber 

 33enrtuntuniTi iljreê jäljvlid) eiiihnifeiiben ^lUVJii'^ite: 

 rialeô nor bie geet)rten Sefer. 5íaá)bcni rair non 

 unferer uorjäln-ic^en -Hfctl^obe — lunè 3(uffaí)iinö, 

 (Vorm unb ÎBefen ber 33earbeituncj anbdançU — ab- 

 3uuieiá)en tjar feine Urftufie i^atten, i;a&en mir — 

 mit 3(nênal)mc einiger unmefentlii^er i)3unfte (inaê 

 id) aber in einem jeben ^valle crtra yi begrünben 

 nidjt ncrtäunU Ijabe) — bie norjaljrige Ülrt (jäuolid) 

 beiíieíiaíten. Semnacf) bleiben and) jene SBemerfun^ 

 gen gütig, meldie mir bejügiidi nnfereô 3>erfai)renè 

 in nnfevem uorjäi)rigen 'öeridite (ííquila II. 18'.).J) 

 jn priieifieren bie ßfjre geijabt i)aben. 



©inen llmftanb fann iá) jebo(^ niá)t o^ne (St; 

 mäbnnng íafíen, roeldjer bie 11. 5}. G. mit bered)tig: 

 tem ©toije erfüllt, in uieldjem fie ein Jiefiiltat unb 

 eine 33e[of)nung ii)reê 3Birfenê erbíirft ; baô ift ber 

 fortiuäbvenbe 3im'frf'ö an 33eobad)tevn. 3Inè ber 

 ©arbe ber i<orjäl;rigen finb tanm ein %k\ax auêge: 

 blieben, u. jiü. bie burd) unerinartete jiüingenbe 

 Umftänbe (^ranfijeit :c.i üeri)inbert waren. 'JJiit 

 grofjem Sebauern babeii mir befonbero bie Säten 

 ber meteorologifdjen Stationen entbetjrt, lueldje in 

 (Voige eines bebaueriid^en SJÎifeoerftanbniffeê auêge: 

 blieben finb (bie ^. T. meteor. 'Seobaditcr glaubten 

 nätjudid), bafs unfere "Jlufforberung jnm 33eobad)ten 

 ber 9íand)íd)malbe nur für baê eine^aí^r: 1894 

 gielt). 9Bir mürben bagegen reid; entfdiöbigt buri) 

 jenes — mir fönnen fagen einzige — 33eobad)tungê= 

 9îe(5, beffen 2ßid)tigteit mir fdion uon früheren Reiten 

 ^er nur jn gut fannten, — mcl($eè na^míid; ber 

 ©ifer bet ungavifdien ívorftbebörben jn Staube ge= 

 bvaä)t batte, jn nid)t geringem 3iu£)me fomoljl ber 

 r)aterlänbifd)en ÎBiffenfdjaft, aie and; jener ®orpo= 

 ratton felbft. 



